УХВАЛА

08 липня 2021 року 
Київ
справа №320/184/19
адміністративне провадження №К/9901/22024/21
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: 
суддя-доповідач - Гусак     М.Б., судді - Пасічник С.С., Гімон М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Відокремленого підрозділу ДПС України - Головного управління ДПС у Київській області (як правонаступника Головного управління ДПС у Київській області) на рішення Київського окружного адміністративного суду від                26 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі №320/184/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марбет» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИЛА:

14 червня 2021 року Відокремлений підрозділ ДПС - Головне управління ДПС у Київській області звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі №320/184/19.

Касаційна скарга не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою      статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Таким чином, скаржнику необхідно зазначити підстави для касаційного оскарження судових рішень з посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та надати обґрунтування, в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. 

Крім того, згідно з приписами частини першої    статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту.

Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою    статті 333 КАС України.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку, скаржник посилається на те, що, вже звертався з касаційною скаргою до Верховного Суду, проте вона була повернута через невиконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху (не подано документ про сплату судового збору у встановленому законом розмірі). При цьому відповідач зазначає, що на момент звернення з первинною касаційною скаргою був позбавлений можливості сплатити судовий збір через відсутність  коштів на рахунках для його сплати. 

Водночас, як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень та програми «Діловодство спеціалізованого суду», скаржник уперше звернувся до суду з касаційною скаргою в грудні 2020 року, яку було повернуто ухвалою Верховного Суду від  9 лютого 2021 року (копію ухвали скаржник отримав 17 лютого 2021 року).

Вдруге з касаційною скаргою скаржник звернувся лише 14 червня 2021 року, тобто майже через чотири місяці після повернення попередньої. Разом з тим, скаржником не наведено поважних причин неможливості звернення з касаційною скаргою повторно, відразу після повернення первинно поданої касаційної скарги.

Поважними визнаються обставини, які виникли або тривали протягом строку касаційного оскарження, є об`єктивними, не залежать від дій особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення особою процесуальних дій в конкретній справі. Скаржником таких причин не наведено.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для реалізації права на оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Зважаючи на наведене, касаційна скарга залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції клопотання, в якому вказати інші підстави для поновлення строку касаційного оскарження з доказами на підтвердження вказаних обставин та обґрунтувати підставу (підстави), на яку (які) зроблено посилання у касаційній скарзі.

Враховуючи викладене та керуючись статтею 332 КАС України, 

УХВАЛИЛА:

1. Касаційну скаргу Відокремленого підрозділу ДПС - Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від              26 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі №320/184/19 залишити без руху.

2. Встановити особі, що подала касаційну скаргу, для усунення зазначених недоліків десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали.

3. Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, в редакції Закону України від 18 червня 2020 року №731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала оскарженню не підлягає.

 Судді:	 підпис	М. Б. Гусак	
 	 підпис	С. С. Пасічник	
 	 підпис	М. М. ГІмон