Ухвала

20 вересня 2021 року                                                                                           
м. Київ
 
справа № 149/1596/16-к
провадження № 51-5767 км 18
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь 
у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 28 липня 2021 року, якою вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23 березня 2017 року щодо ОСОБА_5 скасовано, а кримінальне провадження закрито на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор висуває вимогу про перегляд у касаційному порядку зазначеного судового рішення.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) 
у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судових рішень.  
Положеннями ч. 1 ст. 438 КПК передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції можуть бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону прокурором 
не дотримано, оскільки, посилаючись на порушення кримінального процесуального закону, прокурор у касаційній скарзі не навів належного обґрунтування допущення судом апеляційної інстанції таких порушень норм права, які могли б тягнути за собою скасування оскарженого судового рішення відповідно до норм, передбачених ст. 438 КПК, з огляду на зміст положень статей 370, 412 цього Кодексу.
Ставлячи у касаційній скарзі вимогу про зміну ухвали апеляційного суду, прокурор 
не зазначає, якими нормами КПК передбачена можливість для суду касаційної інстанції вирішити питання про закриття апеляційного провадження та про вирішення цивільного позову, зокрема залишення його без розгляду.
Отже, касаційна скарга прокурора не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали особою, яка подала скаргу. 
Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, якщо скарга надійде у межах строку, визначеного ст. 426 КПК, або не пізніше п`ятнадцятиденного строку з дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 28 липня 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху 
та надати для усунення вищезазначених недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог Верховного Суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
С у д д і :

ОСОБА_1                       ОСОБА_2                                   ОСОБА_3