ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/300/21 Справа № 706/518/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП	Суддя у першій інстанції - Олійник М. Ф. Суддя в апеляційній інстанції - Ятченко М. О.	

 	 	

 	 	

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2021 р. м.Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О. за участю ОСОБА_1 , присутнього в режимі відеоконференції в приміщенні Христинівського районного суду Черкаської області, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 10 червня 2021 року, якою 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого:  АДРЕСА_1 , 

       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 /сімнадцять тисяч/ грн., та з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 454,00 грн.,

в с т а н о в и в :

       Згідно постанови суду першої інстанції,  ОСОБА_1 21.05.2021 р. о 00 год. 50 хв. по вул. Терещенка в м. Христинівці керував автомобілем ВАЗ-21013, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, показник 0,47 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР. 
ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням місцевого суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 10 червня 2021 року щодо нього та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також просив передослідити фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначав про те, що винесену постанову вважає необґрунтованою, постановленою з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування фактичних обставин справи та такою, що підлягає до скасування.
Так, у копії протоколу про адміністративне правопорушення, яка була йому вручена працівниками поліції, після його складення відсутній підпис свідка ОСОБА_2 , що свідчить про фальсифікацію протоколу про адміністративне правопорушення.
Також, при розгляді справи про притягнення апелянта до адміністративної відповідальності він не був присутній, оскільки у судове засідання для розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення його не викликали та йому не забезпечено гарантоване право на подачу доказів своєї невинуватості.
Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регламентовано статтею 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).        
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Апелянт зазначає, що з огляду на те, що алкогольні напої він не вживав та в стані сп`яніння не перебував, то відразу погодився на проходження огляду на стан сп`яніння.
Під час продування трубки приладу Аlcotest 6810, прилад розрядився після чого інспектор поліції взяв його із собою в автомобіль та замінив, апелянт не бачив, як інспектор замінював трубку приладу, а тому у нього виникли сумніви з приводу того чи не містила трубка приладу випари алкоголю.
Апелянт вказує на те, що у порушення норм, передбачених ч.2 ст.266 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП свідки не були присутні, а з`явились лише тільки після складання протоколу. 
Відповідно до п. 5,6 Інструкції щодо відеореєстраторів, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включене портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених в пристрої дати та часу.
Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.
Відповідно до рапорту старшого інспектора СРПП ВПД №3 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Олександра Осадчого, записати відео проведення перевірки ОСОБА_1 не стан сп`яніння на боді-камеру не представилось можливим, оскільки камера розрядилась. Тому відеозапис огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння відсутній, то в діях інспектора вбачається умисне розрядження приладу, що суперечить Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими Інструкції, із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засоби, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки відеозапису.
Також апелянт вказав на те, що про дату та час розгляду справи Христинівський районний суд його не повідомив та розглянув адміністративні матеріали за його відсутності, чим позбавив права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Суд не надав апелянту можливості подати докази своєї невинуватості, не викликав та не допитав свідків, не заслухав його пояснення, у результаті чого помилково визнав апелянта винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга апелянта ОСОБА_1 підлягає до повного задоволення, а постанова місцевого суду до скасування із закриттям провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.
Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. 
Вважаю, що суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП без достатніх на те доказів. 
Так, з матеріалів провадження вбачається те, що в даному провадженні щодо ОСОБА_1 , відсутні відеодокази з камер поліцейських: спілкування поліцейських із ОСОБА_1 , перевірки документів, пред`явлення йому звинувачень, факт пропонування йому проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та його поведінку і т. інше. 
Крім того, дана справа про адміністративне правопорушення розглянута по суті без участі ОСОБА_1 , а з матеріалів провадження не вбачається про належне повідомлення ОСОБА_1 щодо призначення до слухання провадження, що у свою чергу, позбавило його законного права на захист своїх інтересів.
Також вважаю необхідним зазначити про те, що в цілому постанову місцевого суду вважаю належним чином не мотивованою, оскільки у ній є лише посилання на докази, які на думку судді місцевого суду доводять вину апелянта, проте немає аналізу цих доказів ні самих по собі, ні у своїй сукупності. Таким чином, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у достатньому обсязі не доведена.
На думку судді судової палати з розгляду кримінальних справ суду апеляційної інстанції, все вищезазначене у своїй сукупності, особливо з врахуванням того, що ОСОБА_1 взагалі категорично не визнає факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не доводить поза розумним сумнівом можливий факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
При цьому вважаю, що доказів вини ОСОБА_1 , на які послався місцевий суд недостатньо для того, щоб стверджувати, що винуватість ОСОБА_1 беззаперечно доведена.
Таким чином, доводи апелянта про те, що постанова місцевого суду є необґрунтованою та постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, а відтак свідчать про незаконність винесеної постанови місцевого суду, яка за таких обставин, не може залишатись в законній силі і підлягає до скасування із закриттям провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Згідно з вимогами  ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом. 
Вважаю, що фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП досліджені місцевим судом встановлені недостовірно та неповно. 
На підставі вищевикладеного, вважаю, що беззаперечно не спростоване твердження апелянта про його невинуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити повністю. 
Постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 10 червня 2021 року, якою  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 /сімнадцять тисяч/ грн., та з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 454,00 грн. - скасувати. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко