Постанова
Іменем України
 
12 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 200/19609/16
провадження № 61-3986св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В., 
 
учасники справи:
позивачі:  ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 ,
відповідачі:  товариство з обмеженою відповідальністю «Центр-Інвест 2005», товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство «Проммонтаж-реконструкція»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпровська міська рада, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу  ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року у складі судді Шевцової Т. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Городничої В. С., Деркач Н. М., Лаченкової О. В.,
 
у справі за позовом ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Інвест 2005», товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство «Проммонтаж-реконструкція», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпровська міська рада, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , про зобов`язання вчинення певних дій та заборону вчиняти певні дії.
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
 
Короткий зміст позовних вимог
 
НОМЕР_4 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Центр-Інвест 2005» про заборону вчиняти певні дії.
 
В обґрунтування позову посилалася на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , яка є її єдиним житлом. Зазначала, що відповідач вчиняє дії, спрямовані на позбавлення її та інших мешканців вказаного будинку єдиного місця проживання, що порушує право на житло, безпечні умови проживання та непорушність права власності. 
 
Зокрема, ТОВ «Центр-Інвест 2005» розпочало будівництво нового 16-поверхового будинку з підземним паркінгом на місці раніше зруйнованого будинку АДРЕСА_2 . Вказане будівництво безпосередньо примикає до будинку, в якому вона проживає. Посилалася на те, що її будинок безпосередньо примикав до напівзруйнованого будинку АДРЕСА_2 , який був з`єднаний з цим будинком загальними балками перекриття. Демонтаж будинку АДРЕСА_2 для розчищення майданчика під будівництво нового будинку призвів до значного пошкодження стіни будинку НОМЕР_1 . 
 
Посилаючись на звіт про оцінку технічного стану житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , здійсненого ТОВ «Інститут проектування та будівельних експертиз», зазначала, що будівельні конструкції зовнішньої стіни цього будинку, суміжної з будинком АДРЕСА_2 , не мають необхідного запасу міцності й характеристик, що забезпечують твердість і просторову стійкість, і не відповідають вимогам діючих нормативних документів, а саме: ДБН В.2.6-162:2010 «Кам`яні та армокам`яні конструкції»; СНиП 3.03.01-87 «Несущие и ограждающие конструкции», а конструкції зовнішньої стіни житлового будинку НОМЕР_1 перебувають у незадовільному та аварійному стані. Зі звіту вбачається, що демонтаж житлового будинку АДРЕСА_2 та підготовка будівельного майданчика з різноманітними вібраціями та струсами призвели до часткової втрати несучої здатності зовнішньої стіни будинку НОМЕР_1 та за висновками якого рекомендовано: виконати підсилення зовнішньої стіни житлового будинку (літера А-2) за адресою: АДРЕСА_3 , згідно проекту, в якому б розглядалися варіанти повернення їй несучої здібності; проект підсилення зовнішньої стіни має виконувати спеціаліст, який має ліцензію на виконання цих робіт. 
 
Також, позивач зауважувала на тому, що дії відповідача щодо проведення будівництва нового 16-поверхового будинку на АДРЕСА_2 ) є незаконними, та такими, що можуть порушити її право на житло, так як можуть призвести до руйнування будинку, в якому вона проживає.
 
На підставі викладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила зобов`язати ТОВ «Центр-Інвест 2005» відновити несучу здібність зовнішньої стіни житлового будинку (літера А-2) за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом виконання її підсилення на підставі проекту, розробленого спеціалістом, який має ліцензію на виконання цих робіт, до закінчення виконання робіт з підсилення зовнішньої стіни заборонити ТОВ «Центр-Інвест 2005» та будь-яким іншим особам, які проводять підготовчі роботи з будівництва та безпосередньо будівельні роботи, вчиняти дії щодо будівництва нового 16-поверхового будинку з підземною парковкою на місці раніше зруйнованого будинку АДРЕСА_2 .
 
08 грудня 2016 року до суду звернулася ОСОБА_3 з позовом до ТОВ «Центр-Інвест 2005» про заборону вчинення дії, яка порушує право.
 
В обґрунтування своєї позовної заяви, яка була уточнена в ході розгляду справи, та співвідповідачем за якою визначено ТОВ ВКП «Проммонтаж-Реконструкція», позивач вказала, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Відповідачі вчиняють дії, направлені на позбавлення її, членів її сім`ї та інших мешканців будинку АДРЕСА_5 єдиного місця проживання, що є порушенням права на житло, безпечні умови проживання та порушення її права власності на квартиру, в якій вона проживає. 
 
Вказувала на те, що відповідачі розпочали будівництво нового багатоповерхового будинку з підземним паркінгом на місці раніше зруйнованого будинку АДРЕСА_6 та НОМЕР_4 на АДРЕСА_5 та будинків НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , НОМЕР_3 на АДРЕСА_2 . Зруйнований будинок АДРЕСА_2 , на місці якого передбачається звести багатоповерховий будинок, розташований в районі історичної забудови. В цьому районі розташовані житлові будинки, побудовані у XIX та на початку XX сторіччя, які є культурною та історичною спадщиною міста. Проведення відповідачами інтенсивних будівельних робіт може призвести до руйнування старих будинків на  АДРЕСА_9 , в яких проживають десятки сімей, які мають право власності на своє житло і які можуть втратити єдине місце проживання. 
 
Посилалася на те, що відповідачі здійснюють будівництво із порушенням законодавства України, серед яких вказала на те, що: не проведені громадські слухання, відсутні будь-які, оформлені належним чином, документи для проведення будівельних робіт, відсутній затверджений проект та документи щодо виділення земельної ділянки під будівництво нового будинку. Підготовчі роботи на початку будівництва проводяться невідомими особами, без належного дозволу та контролю за якістю виконаних робіт, що на її думку може призвести в подальшому до людських жертв. Вважає, що всі ці дії відповідачів спрямовані на умисне знищення прилеглих до забудови житлових будинків старовинної архітектури, насильницьке виселення проживаючих в них сімей та незаконне захоплення звільнених таким чином земельних ділянок в центральній частині міста.
 
На підставі викладеного, просила заборонити ТОВ «Центр-Інвест 2005» та ТОВ ВКП «Проммонтаж-Реконструкція» проведення підготовчих та будівельних робіт з реконструкції (реставрації) житлового будинку з добудовою та будівництвом житлового будинку з підземним паркінгом у Шевченківському районі м. Дніпра на АДРЕСА_10 та на прибудинковій території на АДРЕСА_5 .
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2016 року цивільну справу № 200/19609/16 об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 200/21086/16 та присвоєно об`єднаній справі номер № 200/19609/16ц (т. 1 а. с. 39).
 
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2017 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета споруна стороні позивачів: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 (т. 2 а. с. 58, 59).
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_2 померла (т. 4 а. с. 140).
 
09 серпня 2017 року до участі у справі залучено правонаступника померлої - ОСОБА_1 (т. 4 а. с. 223).
 
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року,в задоволенні позовних вимог відмовлено.
 
Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року та від 16 грудня 2016 року по цивільній справі № 200/19609/16ц.
 
Знято заборону ТОВ «Центр-Інвест 2005», будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам проведення підготовчих до будівництва робіт та виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_2 (на місці зруйнованого будинку).
 
Знято заборону ТОВ «Центр-Інвест 2005», будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам проведення підготовчих до будівництва робіт та виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_7 та на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_5 .
 
Рішення місцевого суду, з яким погодився суд апеляційної інстанції, мотивоване тим, що ТОВ «Центр-Інвест 2005» були виконані всі вимоги містобудівного законодавства та отримані усі передбачені погоджувальні та дозвільні документи для проведення підготовчих та будівельних робіт. Всі зазначені дозвільні та погоджувальні документи, отримані ТОВ «Центр-Інвест 2005», є чинними, не скасовані на момент постановлення рішення жодним органом, та відповідно не втрачають свою дію до завершення будівництва. Відповідачі у своїй діяльності дотримуються приписів чинного законодавства в сфері будівництва та виконують всі необхідні дії. 
 
Проектна документація за об`єктом будівництва погоджена у встановленому законом порядку, відповідачами вжито відповідних заходів щодо обстеження конструкцій прилеглих будинків, які відповідають принципам обачності та добросусідства, що відповідно передбачає, як інтереси забудовника, так і інтереси мешканців сусідніх будинків та відповідно м. Дніпра в цілому.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У касаційній скарзі, поданій у березні 2021 року до Верховного Суду,  ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2021 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі, витребувано її з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.
 
13 квітня 2021 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
В касаційній скарзі заявники посилаються на пункти 1, 2, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема вказують, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-180цс14, від 09 грудня 2015 року у справі № 6-849цс15, а також у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 826/13852/17.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що у вступній частині рішення суду першої інстанції відсутнє найменування учасника справи - Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області (без залучення вказаного учасника до участі у цивільній справі). 
 
Судами попередніх інстанцій помилково встановлено факт проведення громадських слухань як форми громадських обговорень та не з`ясовано вид будівельних робіт (реконструкція чи реставрація). 
 
Суди попередніх інстанцій помилково встановили наявність у відповідачів повного переліку документів дозвільного характеру щодо об`єкта будівництва.
 
Доводи інших учасників справи
 
У квітні 2021 року ТОВ «Центр-Інвест 2005» надіслало відзив на касаційну скаргу у якому зазначає, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції прийняті на підставі повного та всебічного дослідження обставин справи, а доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди позивачів із судовими рішеннями.
 
У квітні 2021 року ТОВ ВКП «Проммонтаж-Реконструкція» надіслало відзив на касаційну скаргу у якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції.  
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суд установив, квартира за адресою: АДРЕСА_11 належала на праві власності ОСОБА_2 та члену її сім`ї ОСОБА_20 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 18 червня 1993 року, виданим виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів (т. 1 а. с. 5).
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, про що 06 липня 2017 року було складено відповідний актовий запис № 1154 Шевченківським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (т. 4 а. с. 140).
 
ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 на підставі заповіту, посвідченого 23 березня 1995 року Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою. Відповідно до заповіту ОСОБА_1 переходить у власність квартира АДРЕСА_1 (т. 4 а. с. 141).
 
27 липня 2017 року ОСОБА_1 подала відповідну заяву до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Отроцюк О. В. про прийняття спадщини, на підставі якої було відкрито спадкову справу.
 
09 серпня 2017 року судом першої інстанції було постановлено ухвалу, якою залучено до участі у справі ОСОБА_1 в якості правонаступника ОСОБА_2 
 
ОСОБА_3 є співвласником квартири АДРЕСА_12 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 20 березня 1997 року, виданим виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів .
 
Згідно з договором оренди землі, укладеним 12 вересня 2012 року між ТОВ «Центр-Інвест 2005» та Дніпропетровською міською радою, який зареєстровано в реєстрі за № 182, ТОВ «Центр-Інвест 2005» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 . Договір укладено строком на 10 років (т. 1 а. с. 51-54).
 
Відповідно до положень додаткового договору, укладеного між сторонами 27 вересня 2013 року, предметом договору оренди є строкове платне користування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування багатофункціонального комплексу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а. с. 58, 59).
 
08 серпня 2013 року між Дніпропетровською міською радою та ТОВ «Центр-Інвест 2005» було укладено інвестиційний договір з реконструкції об`єкта нерухомого майна, відповідно до положень пункту 4.1.2 якого ТОВ «Центр-Інвест 2005» надається, в порядку передбаченому чинним законодавством, право на земельну ділянку загальною площею 0,01870 га на умовах оренди (спільної оренди), на строк необхідний для реалізації договору (т. 2 а. с. 37-41).
 
27 грудня 2013 року між КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» та ТОВ «Центр-Інвест 2005» укладено договір суборенди землі. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Центр-Інвест 2005» надано в строкове платне користування земельну ділянку по фактичному розміщенню будинку, з подальшою його реконструкцією (реставрацією) за умови залучення коштів інвестора відповідно до укладеного інвестиційного договору, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 (т. 1 а. с. 70-72).
 
Проект будівництва із забудови території міста за адресами: АДРЕСА_7 , НОМЕР_5  поруч будинків на АДРЕСА_13 , замовником за яким є ТОВ «Центр-Інвест 2005» у встановленому порядку був досліджений філією ДП «Укрдержбудекспертиза» у Дніпропетровській області (т. 1 а. с. 75-78).
 
Згідно з експертним звітом від 03 листопада 2016 року за № 04-1283-16, який виконаний у складі групи експертів, що мають відповідну кваліфікацію для розгляду проектної документації за проектом «Реконструкція (реставрація) житлового будинку з добудовою та будівництвом житлового будинку з підземним паркінгом на АДРЕСА_10 » було проведено дослідження проекту будівництва та надано позитивні висновки, в яких зазначається, що проектна документація розроблена відповідно до вихідних даних на проектування з дотриманням вимог щодо міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення у тому числі щодо доступності осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, пожежної безпеки, технологічної безпеки, енергозбереження і може бути затверджена у встановленому порядку з вказаними технічними показниками (т. 2 а. с. 24).
 
З додатку до експертного звіту від 03 листопада 2016 року за № 04-1283-16, вбачається, що проект розроблено з урахуванням підсилення існуючої стіни, виконано додатковий розрахунок, розроблено відповідні заходи щодо зменшення можливості руйнування несучих конструкцій, розроблена методика зберігання в процесі виконання робіт по існуючій зовнішній стіні, допрацьовані вузли примикання конструкцій та передбачені інші заходи. 
 
Крім забезпечення міцності та надійності будівель, що запроектовані під час проведення обстеження та складення експертного звіту, вивчалися також питання про вплив будівництва на будівлі і споруди, що розташовані поряд, з урахуванням матеріалів про технічний стан існуючих будівель, жодних негативних впливів будівництва в умовах цивільної забудови не встановлено.
 
04 липня 2016 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області зареєстровано декларацію про початок виконання підготовчих робіт за об`єктом «Реконструкція (з реставрацією) житлового будинку з добудовою та будівництвом житлового будинку з підземним паркінгом на АДРЕСА_10 » за № ДП 03016186209.
 
21 листопада 2016 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради ТОВ «Центр-Інвест 2005» було надано дозвіл на виконання будівельних робіт за № ДП 114163260381 за об`єктом «Реконструкція (з реставрацією) житлового будинку з добудовою та будівництвом житлового будинку з підземним паркінгом по АДРЕСА_10 ».
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
 
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
 
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
 
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
 
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
 
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
 
Статтями 26, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено порядок проектування та будівництва об`єктів, які здійснюються власниками або користувачами земельних ділянок.
 
Право на виконання будівельних робіт за проектом набувається замовником будівництва в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
 
Відповідно до положень пункту 4 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 року № 747) підготовчі роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та:
 
подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт до органу державного архітектурно-будівельного контролю, крім винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень;
 
реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень.
 
Виконання підготовчих робіт, у тому числі з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, може здійснюватися на підставі зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт.
 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «Центр-Інвест 2005» були виконані вимоги містобудівного законодавства та отримані передбачені погоджувальні та дозвільні документи для проведення підготовчих та будівельних робіт. Зазначені дозвільні та погоджувальні документи отримані ТОВ «Центр-Інвест 2005» були чинними на момент прийняття судами рішень.
 
Також, встановлено, що проектна документація за проектом «Реконструкція (з реставрацією) житлового будинку з добудовою та будівництвом житлового будинку з підземним паркінгом на АДРЕСА_10 » розроблена відповідно до вихідних даних на проектування та з дотриманням вимог законодавства.
 
Суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що посилання позивачів в частині відсутності проектної та дозвільної документації, а також можливого руйнування їхніх будинків у зв`язку з продовженням будівництва - спростовуються матеріалами справи та не підтверджується належними та допустимими доказами.А саме: у експертному звіті від 03 листопада 2016 року за № 04-1283-16, зазначено, що погодженим проектом будівництва запроектовані пальові фундаменти з залізобетонних буроін`єкційних палів, які за своїми властивостями фактично забезпечують ефект підпірних стінок, що  підсилить як міцність конструкцій прилеглих будівель так і території в цілому.
 
Згідно статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельних ділянок - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та цільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.
 
Згідно із частинами другою, третьою, восьмою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органу сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів районної державної адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.
 
Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацію про основні параметри об`єкта будівництва.
 
Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.
 
З наведених норм законодавства вбачається, що містобудівний розрахунок - це інвестиційні наміри замовника будівництва, а містобудівні умови та обмеження, що видаються виконавчим органом місцевої ради - це вимоги до проектування та будівництва на підставі норм законодавства та містобудівної документації. Тобто ці документи є різними за своєю суттю, часом, суб`єктом складання та об`єктивно не можуть містити абсолютно тотожні показники.
 
Судами зазначено, що позивачами не доведено факт порушення відповідачами вимог законодавства у зв`язку із розбіжністю показників у містобудівному розрахунку та містобудівних умовах та обмеженнях.
 
Судами встановлено, що 25 червня 2008 року проведено громадські слухання з питання будівництва багатофункціонального комплексу на АДРЕСА_7 за замовленням відповідача ТОВ «Центр-Інвест 2005» за участю 56 осіб під головуванням начальника управління внутрішньої політики Дніпропетровської міської ради Михайлишина В. Д., в присутності представників громадських організацій і мешканців міста (в тому числі і мешканців прилеглих до місця забудови будинків); до кола запрошених також входили: депутати міської ради від постійної комісії з питань земельних відносин і охорони навколишнього середовища і постійної комісії з питань архітектури та містобудування; представники земельного управління міської ради; представник Головного архітектурно-планувального управління міської ради; представники засобів масової інформації.
 
Частиною першою статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку - проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій.
 
Враховуючи зазначене, обґрунтованими є висновки судів про те, що посилання позивачів в частині того, що ТОВ «Центр-Інвест 2005» не було проведено громадських слухань щодо обговорення проекту будівництва не ґрунтуються на достовірних даних та положеннях діючого законодавства.
 
Звертаючись до суду, позивачі посилалися на те, що будівництво здійснюється без дотримання законодавства щодо охорони культурної спадщини, проте вказані доводи є безпідставними, оскільки відповідно до статті 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини», забезпечення дотримання режиму використання пам`яток місцевого значення, їх територій, зон охорони; надання висновку щодо відповідних проектів архітектурних перетворень в історичних ареалах населених місць є повноваженнями виконавчого органу міської ради. До повноважень цього органу, зокрема, віднесено видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток місцевого значення, припинення робіт на цих пам`ятках, їх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених зазначеним Законом дозволів або з відхиленням від них.
 
У разі порушення відповідачами Закону України «Про архітектурну діяльність» та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», до суду має право звернутися відповідний орган архітектурно-будівельного контролю.
 
Тому, з вказаного вбачається, що саме відповідним органом повинні здійснюватися дії щодо встановлення факту порушення законодавства при використанні пам`яток архітектури із вжиттям визначених законом заходів реагування.
 
Судами також встановлено, що18 лютого 2016 року Міністерством культури України погоджено проектну документацію «Реконструкція (реставрація) житлового будинку з добудовою та будівництвом житлового будинку з підземним паркінгом на АДРЕСА_10 » ТОВ «Центр-Інвест 2005» (відповідно до листа № 625/10/61-16 «Щодо погодження проектної документації»). Тобто, відповідачами отримані погодження та дозволи Міністерства культури України стосовно спірного будівництва.
З матеріалів справи відомо, що проектна документація за об`єктом будівництва погоджена у встановленому законом порядку, відповідачами вжито відповідних заходів щодо обстеження конструкцій прилеглих будинків.
 
Встановивши зазначені обставини справи, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати доведеними факти порушень прав позивачів та третіх осіб на їх стороні при здійсненні підготовчих та будівельних робіт ТОВ «Центр-Інвест 2005» та ТОВ ВКП «Проммонтаж-Реконструкція», оскільки необхідна дозвільна документація на вчинення підготовчих та будівельних робіт отримана у встановленому законом порядку.
 
Доводи касаційної скарги про те, що у вступній частині рішення суду першої інстанції відсутнє найменування учасника справи - Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області (без залучення вказаного учасника до участі у цивільній справі) не є підставою для скасування ухвалених у справі рішень, оскільки ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради.
 
Тобто, у справі брав участь орган державного архітектурно-будівельного контролю, а будь-який інший державний орган, що здійснює відповідні функції у цій сфері, судові рішення у справі не оскаржує, в тому числі з підстав його незалучення до участі у справі або неналежного повідомлення.
 
Доводи касаційної скарги про те, що апеляційним судом рішення у справі було ухвалено без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема викладених у постановах Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-180цс14, від 09 грудня 2015 року у справі № 6-849цс15, а також у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 826/13852/17, колегія суддів відхиляє, оскільки у даному випадку слід враховувати доведеність заявлених позовних вимог належними доказами.
 
Саме по собі посилання на неоднакове застосування положень ЦК України у різних справах хоч і у подібних правовідносинах, але з різними встановленими обставинами, не має правового значення для справи, яка є предметом перегляду, та не свідчить про різне застосування чи тлумачення норм матеріального права.
 
Отже, доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальних частинах рішень судів попередніх інстанцій, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено як статтями 58, 59, 212 ЦПК України у попередній редакції 2004 року, так і статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
 
Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.
 
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Російської Федерації», «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.
 
Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанцій.
 
Вищевикладене свідчить про те, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін, оскільки доводи касаційної скарги правильних висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.
 
Рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді: 	А. І. Грушицький  	
 	В. С. Висоцька  	
 	 І. В. Литвиненко