ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 750/12361/17                                                         Головуючий у І інстанції – Требух Н.В.
                                                                                                                Суддя-доповідач – Губська Л.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 вересня 2021 року                                                                                          м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          Головуючого судді:                                                                Губської Л.В., 
          суддів:                                                                                  Епель О.В.,  Карпушової О.В.,
          за участю секретаря                                                                Кондраток А.В.,
          представника відповідача                                                     Зеленова А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Чернігівський обласний   центр комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                  В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності 3 групи, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, скасувати протокол Міністерства оборони України від 24.11.2017 № 121 в частині відмови йому у призначенні одноразової грошової допомоги та зобов`язати Міністерство оборони України здійснити призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги в разі настання 3 групи інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби.
Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 19 лютого 2018 року позов задоволено частково. Внаслідок чого, визнано протиправним дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності III групи внаслідок поранення, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії та скасовано рішення Міністерства оборони України від 24 листопада 2017 року №121 виражене у формі Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі інвалідності осіб, звільнених з військової служби та зобов`язано Міністерство оборони України здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в разі настання III групи інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі, встановленому Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499 станом на день встановлення інвалідності - 29.06.2016.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року рішення Деснянського районного суду м.Чернігова змінено. Викладено абзац третій резолютивної частини постанови в наступній редакції: Зобов`язати Міністерство оборони України здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в разі настання III групи інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі, встановленому Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 станом на день встановлення інвалідності - 29.06.2016.
На виконання зазначених судових рішень позивачеві було виплачено  грошові кошти в сумі 217   500, 00 грн.
Разом з тим, постановою Верховного Суду від 31 березня 2021 року рішення судів першої та апеляційної інстанцій були скасовані, у задоволенні позову відмовлено.
25 травня 2021 року до Деснянського районного суду м.Чернігова надійшла заява Міністерства оборони України про поворот виконання рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 19 лютого 2018 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року та стягнення з позивача коштів, які були  стягнуті з ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 217   500, 00  грн на підставі цих судових рішень.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 16 червня 2021 року у задоволені заяви про поворот виконання рішення було відмовлено.  
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким заяву про поворот виконання судового рішення задовольнити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема, вказує, що суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин статтю 381 КАС України.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.
Третьою особою також подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона підтримує доводи, викладені в ній, та просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а заяву відповідача про поворот виконання рішення задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до ч.1 ст. 380 КАС України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання судового рішення, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю;  задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Особливості  повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ врегульовані статтею 381 КАС України.
Так, відповідно до ст. 381 КАС України  поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.
Зі змісту зазначеної правової норми вбачається, що вона застосовується до рішень про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи,  про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.
Поворот виконання рішення допускається лише за наявності двох підстав: якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.
Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
При цьому ст. 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - військовослужбовцю виплачується гарантована державою виплата (одноразова грошова допомога), що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Таким чином, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності є видом гарантованого державою забезпечення (грошового утримання) у відносинах публічної (військової) служби.
Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на спірні правовідносини з приводу виплати позивачу одноразової грошової допомоги поширюються приписи ст. 381 КАС України.
Згідно з відповідною нормою не допускається поворот виконання судових рішень у вищезазначеній категорії справ, за винятком випадків повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або поданням підроблених документів.
Тобто, якщо особа добросовісно одержувала за скасованим чи зміненим в подальшому судовим рішенням певні виплати, то вона не повинна повертати ці кошти чи надміру одержані кошти. З набранням законної сили новим судовим рішенням вона лише втрачає право на одержання подальших виплат або зберігає це право щодо виплат у меншому розмірі.
Так, у зазначених категоріях адміністративних справ може відбутися поворот виконання у випадках, якщо постанова суду стала результатом недобросовісної поведінки позивача (стягувача), а не порушень з боку суду. Тому, якщо скасована постанова обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах, суд повинен допустити поворот виконання.
В той же час, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні, а Міністерством оборони України не надані відомості на підтвердження того, що скасовані рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 19 лютого 2018 року та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року були обґрунтовані повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.
Натомість, постанова Верховного Суду від 31 березня 2021 року у даній справі обґрунтована неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином враховуючи встановлені у справі обставини за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у задоволені заяви про поворот виконання рішення.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України – залишити без задоволення.
Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2021 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена року 20.09.2021.

Головуючий-суддя:                                                                                      Л.В. Губська

Судді:                                                                                                               О.В. Епель

                                       
                                                                                                                             О.В. Карпушова