Справа № 464/1264/15-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І. 
Провадження № 22-ц/811/1630/21                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:12

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретаря: Скакун І.А.
за участю: ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 16 квітня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_2 , за участі заінтересованої особи – Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, на рішення та дії державного виконавця,
ВСТАНОВИЛА:
Заявник ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою (т. 2 а.с. 222-228) на рішення та дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Грицай-Липської Н.С. щодо ненадання для ознайомлення матеріалів виконавчого провадження №60273683, ненадання копій документів, зокрема, постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.10.2019, постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 8346 грн. від 15.10.2019, постанови про накладення штрафу у розмірі 1700 від 30.10.2019, постанови про накладення штрафу у розмірі 3400 грн. від 03.03.2020, постанови про накладення арешту на банківську картку та майно по виконавчому провадженню №60273683 та скасування вищевказаних постанов. В обґрунтування скарги покликалася на те, що в січні 2021 року дізналась про те, що виконавчою службою на її банківську карту накладено арешт. Звернувшись у Сихівський ВДВС у м.Львові, їй повідомили, що такий арешт накладено через заборгованість. При цьому, після неодноразових звернень в ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження їй було відмовлено, а лише надано кілька аркушів з нерозбірливим текстом. З ухвали суду від 28.09.2020 у справі №464/1264/15-ц зрозуміла, що Сихівським районним судом м. Львова видано виконавчий лист, також у такій зазначено, що винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 8346 грн. та накладено на неї штрафи у розмірі 1700 грн. та 3400 грн. Однак, постанови про відкриття виконавчого провадження та інших процесуальних документів не отримувала. Зазначила, що судовим рішенням її було зобов`язано демонтувати швелери на фасаді будинку АДРЕСА_1 , однак такі вже давно демонтовані.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 16 квітня 2021 року у задоволенні скарги  ОСОБА_2 , за участі заінтересованої особи – Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, на рішення та дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грицай-Липської Наталії Степанівни – відмовлено.
Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2 .
          В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що державні виконавці не надали постанову про відкриття виконавчого провадження, не дозволи ознайомитись з матеріали виконавчого провадження, грубо порушили Закон України «Про виконавче провадження», в тому числі ст.ст. 1,2,4, 19,26,48 Закону України «Про виконавче провадження». Також не було надіслано жодного повідомлення про накладення арештів, в тому числі на кошти. Постанови про відкриття виконавчого провадження та інших процесуальних документів не отримувала. При цьому, після неодноразових звернень в ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження їй було відмовлено, а лише надано кілька аркушів з нерозбірливим текстом. Зазначає, що судовим рішенням її було зобов`язано демонтувати швелери на фасаді будинку АДРЕСА_1 , однак такі вже давно демонтовані, на що суд першої інстанції уваги не звернув. Просить ухвалу суду скасувати та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
17.06.2021 державний виконавець Сихівського ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Грицай-Липська Н.С. подала відзив на апеляційну скаргу.
Вважає оскаржувану ухвалу суду законною, постановленою з дотриманням норм процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.
У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу задовольнити, покликаючись на доводи, викладені у скарзі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
За правилами частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження»  виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом № 1403-VIII.
Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) державними виконавцями органів державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).
Згідно із ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, зокрема, за  заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Наведені норми закону дають підстави для висновку про те, що із відкриттям виконавчого провадження, тобто винесенням відповідної постанови, розпочинається примусове виконання судового рішення, при цьому боржнику дається час для виконання рішення суду самостійно, а у разі невиконання такого виконавець виконує його примусово.
Так, судом встановлено, що на виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23.04.2019 Сихівським районним судом м. Львова 09.08.2019 видано виконавчий лист №464/1264/15-ц про зобов`язання ОСОБА_2 демонтувати самочинного влаштовані конструкції для балкону до квартири АДРЕСА_2 .
На підставі вищевказаного виконавчого листа 15.10.2019 державним виконавцем Сихівського відділу ДВС у місті Львові відкрито виконавче провадження №60273683. 
Колегія суддів виходить з того, що ч. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Про таке державний виконавець Сихівського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області Грицай-Липська Н.С. вказала у своїй постанові від 15.10.2019, зазначивши про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Крім цього, 15.10.2019 державним виконавцем прийнято постанову про стягнення виконавчого збору з боржника у розмірі 8346 грн. Такі постанови направлено боржнику 15.10.2019.
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначений ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження».
Згідно частини 1 цієї статті за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.  Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.  У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч. 2 – 3 ст. 63 Закону).
З наявних у матеріалах справи копій матеріалів ВП №60273683 убачається, що 30.10.2019 постановою державного виконавця Сихівського відділу ДВС у місті Львові Грицай-Липською Н.С. накладено на боржника ОСОБА_2 штраф за невиконання рішення суду у розмірі 1 700 грн, зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність.
03.03.2020 державним виконавцем Сихівського відділу ДВС у місті Львові Грицай-Липською Н.С. здійснено виїзд за адресою боржника ОСОБА_2 та встановлено, що самочинно влаштовану конструкцію для балкону до квартири АДРЕСА_2 не демонтовано, про що державним виконавцем складено акт та винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_2 штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 3 400 грн, зобов`язано останню виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність.
20.03.2020 начальник Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Нагорняк В. звернувся до Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області з повідомленням про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, у зв`язку із невиконанням виконавчого листа №464/1264/15-ц, виданого 09.08.2019 Сихівським районним судом м.Львова.
Постановою державного виконавця Сихівського відділу ДВС у місті Львові Грицай-Липською Н.С. від 23.03.2020 закінчено виконавче провадження №60273683 щодо примусового виконання виконавчого листа №464/1264/15-ц про зобов`язання ОСОБА_2 демонтувати самочинного влаштовані конструкції для балкону до квартири АДРЕСА_2 , оскільки виконати виконавчий документ без участі боржника неможливо, винесено постанову про стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 159,84 грн.
Відповідно до листа Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області від 02.04.2020 №965/40/01/08-2020 (а.с. 101 т.2) у зв`язку із відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування є неможливим. При проведенні перевірки ОСОБА_2 повідомила Сихівський ВП ГУ НП у Львівській області, що демонтувати самочинно влаштовані конструкції для балкону немає ні фізичних ні матеріальних можливостей.
Згідно із ч. 9 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Разом з цим, пунктом 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.
Встановивши, що в ході виконавчого провадження державним виконавцем в межах своїх повноважень вжито заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», спрямованих на виконання рішення суду і на момент винесення державним виконавцем оскаржуваних постанов, ОСОБА_2 в добровільному порядку рішення суду не виконала, суд першої інстанції прийшов до обгрутованого висновку про те, що дії виконавця є правомірними.
З фотознімків фасаду будинку АДРЕСА_1 , на які посилається апелянт, неможливо встановити час коли боржник демонтувала самочинно влаштовані конструкції для балкону до квартири АДРЕСА_3 – металеві швелери.
Постанови про накладення арешту на банківську картку та майно ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження №60273683 державним виконавцем не приймалася.
Судом також установлено, що ОСОБА_2 не зверталась з письмовими заявами до відділу ДВС щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №60273683, тому і в цій частині доводи апеляційної скарги є необґрунтованими. 
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах: “Ромашов проти України”, “Дубенко проти України” вказував на те, що ефективний доступ до суду включає право на своєчасне виконання судового рішення, і що виконання судового рішення слід розглядати як невід`ємну складову судочинства, як цього вимагають приписи ст. 6 Конвенції захист прав людини і основоположних свобод.
У рішеннях “Шмалько проти України”, “Савицький проти України” та “Глоба проти України” ЄСПЛ зазначав, що гарантоване ст. 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.
Інші доводи апеляційної скарги, які ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність підстав для задоволення скарги, не заслуговують на увагу та спростовуються вищенаведеними обставинами справи і положеннями законодавства.
Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст.375 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
        Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 16 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено:24.09.2021.

Головуючий 

Судді