ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 липня 2021 року           справа №360/2953/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В.,
за участі секретаря Антонюк А.С.,
позивача: ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 р. у справі № 360/2953/20 (головуючий І інстанції Ірметова О.В., складене у повному обсязі 25.02.2021 в м. Сєвєродонецьк Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Медичної (військово-лікарської) комісії при Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, встановлення компетенції суб`єкта владних повноважень, -

                                                   УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:
- встановити наявність компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень - медичної (військово-лікарської) комісії при Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» по встановленню причинного зв`язку травми, захворювань отриманих при виконанні службових обов`язків, проходженні служби в органах внутрішніх справ (міліції) України і смерті від травми та захворювань отриманих при виконанні службових обов`язків, проходженні служби в органах внутрішніх справ (міліції) колишньої особи рядового чи начальницького складу органів внутрішніх справ МВС;
- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб медичної (військово- лікарської) комісії при Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» з неврахування при повторному розгляді звернення про встановлення причинного зв`язку травми, захворювань отриманих її покійним чоловіком ОСОБА_2 за час служби в органах внутрішніх справ МВС при виконанні службових обов`язків і його смерті, висновків суду у рішенні від 17.12.2019 року справа № 360/4148/18 і зобов`язати суб`єкта владних повноважень медичну (військово-лікарську) комісії при Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» встановити причинний зв`язок між травмою отриманою колишньою особою рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ МВС України ОСОБА_2 під час виконання службових обов`язків 08.12.2003 року, як наслідок – захворювань і як наслідок смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також скласти і видати постанову про встановлення причинного зв`язку травми, захворювань, які отримані колишньою особою рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ МВС України ОСОБА_2 за час служби в органах внутрішніх справ МВС України при виконанні службових обов`язків особи і його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 110-121).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 224-227).
Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернулась з апеляційною скаргою, вважає, що суд не обґрунтував своє рішення та не надав оцінки всім аргументам, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в Положенні №285 від 03.04.2017 року не врегульовано належним чином порядку проведення експертизи ВЛК про встановлення причинного зв`язку травми, захворювань, смерті колишніх осіб рядового та начальницького складу ОВС (та деяких інших осіб). Також зазначає, що ОСОБА_2 за життя і в період служби було визначено причинний зв`язок, про що складено свідоцтво про хворобу 2005 року (у цей період діяв Порядок проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України – наказ №85 від 06.02.2001р.), встановлено інвалідність, яку підтверджено протягом 13 років після звільнення з органів внутрішніх справ. Коли захворювання ускладнились – ВЛК при ДУ «ТМО МВС України по Луганській області» не внесено змін до постанови чи іншого документа про причинний зв`язок травми і захворювань – оскільки на 2016 рік нині діючого «Положення», що затверджено наказом №285 від 03.04.2017 року – не існувало – воно було прийнято після смерті ОСОБА_2 .
Під час апеляційного розгляду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача до суду не прибув.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя був визнаний інвалідом 2 групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Причиною смерті є «ракова інтоксикація злоякісне новоутворення головного мозку». При встановленні йому інвалідності ІІ групи медико-соціальна експертна комісія встановила причиною інвалідності «травма голови «ТАК» пов`язана з виконанням службових обов`язків».
ОСОБА_2 звільнився з посади заступника начальника слідчого відділу Новоайдарського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області 05.08.2005р..
Позивачка звернулася до управління праці та соціального захисту населення за місцем свого проживання в м. Старобільську Луганської області за оформленням дітям соціального статусу членів сім`ї інваліда війни, однак їй пояснили, що відсутній медичний документ про підтвердження причини смерті із захворюванням, яке призвело до інвалідності чоловіка.
Згідно протоколу № 36 від 10.05.2018р. ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області», захворювання та смерть ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_2 , 1966 р.н., майора міліції Новоайдарського РВ УМВС України в Луганській області, НІ, не пов`язана з проходженням служби (а.с. 40).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року по справі № 360/4148/18 позов ОСОБА_1 до Центральної медичної (військово-лікарської) комісії Міністерства внутрішніх справ, Військово-лікарської комісії Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області № 36. Зобов`язано Державну установу Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області повторно розглянути матеріали, які надійшли від Головного управління МВС у Луганській області щодо визначення причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням обставин, зазначених у рішенні суду. В решті позовних вимог відмовлено (а.с. 22-26).
Задовольняючи частково позовну заяву суд виходив з того, що зазначена постанова не відповідає нормам Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2017 року за № 559/30427, а саме п.9 та п.10 VIII Положення № 285. Постанова № 36 Військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області», прийнята з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.
Листом від 31.01.2020р. № 33/33-98 Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області» повідомило позивача, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 у справі № 360/4148/18 комісія повторно розглянула матеріали, разом з заявою від 23.02.2018, якою повідомлено, що МВЛК не бачить підстав для внесення змін в свідоцтво про хворобу ОСОБА_2 від 28.06.2005. В обґрунтування такої відмови, відповідач посилався на п. 1.63 Порядку (а.с. 15-16).
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Організація діяльності медичних (військово-лікарських) комісій МВС щодо проведення лікарської та військово-лікарської експертизи визначена Положенням про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2017 року за № 559/30427 (далі - Положення №285).
Відповідно до пп.4 п.3 розділу І Положення № 285, основним завданням ВЛК є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв, що спричинили смерть поліцейських, військовослужбовців, колишніх поліцейських, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу.
Відповідно до п. 5 розділу І Положення № 285 ВЛК у своїй роботі керуються чинним законодавством України, цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань військово-лікарської експертизи. Постанови ВЛК щодо причинного зв`язку захворювання, поранення (контузії, травми, каліцтва) приймаються згідно з вимогами відповідних розділів цього Положення та Положення про ВЛЕ у ЗС України.
Відповідно до п.1 та п.2 розділу ІІ Положення № 285 лікарська та військово-лікарська експертиза проводиться штатними та позаштатними ВЛК.
Штатними ВЛК є Центральна медична (військово-лікарська) комісія МВС (далі - ЦВЛК), медична (військово-лікарська) комісія державної установи «Територіальне медичне об`єднання» МВС (далі - ДУ ТМО) в областях, в місті Києві (далі - ВЛК ДУ ТМО).
Відповідно до п.4 розділу ІІ Положення № 285 у питаннях проведення лікарської та військово-лікарської експертизи штатні і позаштатні ВЛК підпорядковуються ЦВЛК, постанови якої можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.
Відповідно до п. 5 розділу ІІ Положення № 285 постанови щодо ступеня придатності до служби колишніх поліцейських, колишніх військовослужбовців, осіб рядового й начальницького складу, причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень) приймаються ВЛК відповідно до цього Положення, законодавства чинного на момент звільнення зазначених осіб зі служби.
Відповідно до п. 16 розділу ІІ Положення № 285 до функцій штатних ВЛК входять, зокрема: організація та проведення лікарської і військово-лікарської експертизи, контроль за її проведенням в підпорядкованих ВЛК, надання їм у разі необхідності методичної і практичної допомоги; перегляд власних постанов і постанов підпорядкованих ВЛК у порядку контролю, а також у разі оскарження їх керівництвом МВС, Національної поліції України, командуванням НГУ чи особами, що пройшли медичний огляд, та в інших необхідних випадках; затвердження (незатвердження) чи скасування постанов підпорядкованих ВЛК.
Пункти 1, 2, 3 розділу VIII Положення № 285 визначають, що за результатами лікарської та військово-лікарської експертизи ВЛК приймають постанови, які включають діагноз, встановлений особі за результатами проведеного обстеження, рішення щодо ступеня придатності чи про непридатність до служби та висновок про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва).
Постанови ВЛК приймаються на час фактичного огляду особи.
Постанови приймаються відповідно до мети проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, зазначеної у направленні на медичний огляд.
Відповідно до п.10 розділу VIII Положення № 285 постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення (контузії, травми, каліцтва), яке призвело поліцейського до смерті, приймається в редакції одного з формулювань, що вказані у підпунктах 1-10 пункту 9 цього розділу. Встановлення зазначеного причинного зв`язку проводиться штатними ВЛК за направленням підрозділів кадрового забезпечення.
Пунктом 9 цього Положення встановлений вичерпний перелік формулювань, які зазначаються в постановах ВЛК про причинний зв`язок поранень (контузій, травм, каліцтв) та захворювань поліцейських, колишніх осіб рядового і начальницького складу:
1) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, отримане під час виконання службових обов`язків у період участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, із захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України» - якщо поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане за зазначених обставин;
2) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням службових обов`язків» - якщо поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції;
3) при ураженнях, зумовлених термічними факторами (опіки, обмороження), впливом радіоактивних речовин, інших джерел іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерел електромагнітного поля, а також дією токсичних речовин, які виникають під час виконання службових обов`язків, приймається постанова: «Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків»;
4) «Поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане під час проходження служби в результаті нещасного випадку, НІ, не пов`язане з виконанням службових обов`язків» - якщо воно одержане цією особою в період проходження служби при обставинах, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків, зазначених у підпункті 2 пункту 9 розділу VIII цього Положення;
5) «Захворювання, поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням службових обов`язків при перебуванні в країнах, де велись бойові дії» - якщо захворювання діагностовано, поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане в період служби в країнах на території інших держав, які вели бойові дії, згідно з Переліком держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63;
6) «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції» - якщо воно діагностовано в період проходження служби в поліції та/або органах внутрішніх справ (міліції) або коли захворювання було діагностовано до служби, а в період служби досягло такого розвитку, що призводить до прийняття рішення про непридатність;
7) «Захворювання, НI, не пов`язане зі службою» - якщо воно було діагностовано до вступу на службу і служба в поліції та/або органах внутрішніх справ (міліції) не вплинула на його перебіг. Постанова в такому формулюванні приймається також за наслідками поранень (контузій, травм, каліцтв) та будь - яких інших вад і хвороб, якщо вони були одержані до служби, а служба у поліції та/або органах внутрішніх справ (міліції) не вплинула на них й, відповідно, на ступінь придатності до служби;
8) «Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії» (вказується АЕС, ядерний об`єкт, ядерна енергетична установка тощо);
9) «Захворювання, ТАК, пов`язане з наслідками ядерної катастрофи (зазначити якої) в період проходження служби» - якщо захворювання діагностовано в період проходження служби в зонах підвищеного радіаційного забруднення внаслідок аварії (АЕС чи інший ядерний об`єкт);
10) «Захворювання, ТАК, одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення» - якщо захворювання виникло під час перебування безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначений період досягло такого розвитку, що призводить до непридатності до служби, а також у разі хронічних, повільно прогресуючих захворювань, якщо їх перші прояви відносяться до періоду участі в антитерористичній операції, що підтверджується медичними документами про початок захворювання (погіршення стану здоров`я) в той період.
Тобто, стосовно доводу апелянта, що в Положенні №285 від 03.04.2017 року не врегульовано належним чином порядку проведення експертизи ВЛК про встановлення причинного зв`язку травми, захворювань, смерті колишніх осіб рядового та начальницького складу ОВС, то ВЛК при проведенні експертизи про причинний зв`язок поранень (контузій, травм, каліцтв) та захворювань поліцейських, колишніх осіб рядового і начальницького складу обмежена правом приймати інші формулювання причинного зв`язку поранень (контузій, травм, каліцтв) та захворювань поліцейських, колишніх осіб рядового і начальницького складу.
Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, суд не в праві встановлювати компетенцію (повноваження) суб`єкта владних повноважень - медичної (військово-лікарської) комісії при Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» по встановленню причинного зв`язку травми, захворювань отриманих при виконанні службових обов`язків, проходженні служби в органах внутрішніх справ (міліції) України і смерті від травми та захворювань отриманих при виконанні службових обов`язків, проходженні служби в органах внутрішніх справ (міліції) колишньої особи рядового чи начальницького складу органів внутрішніх справ МВС, як про те просить позивач.
Щодо доводів апелянта, що коли захворювання ускладнились – ВЛК при ДУ «ТМО МВС України по Луганській області» не внесено змін до постанови чи іншого документа про причинний зв`язок травми і захворювань – оскільки на 2016 рік нині діючого «Положення», що затверджено наказом №285 від 03.04.2017 року – не існувало, суд зазначає наступне.
На момент звільнення позивача зі служби проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, визначалось Порядком, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001 №85.
Відповідно до п.п. 1.63.5 п.1.63 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС, затвердженого наказом МВС України № 85 від 06.02.2001 (в редакції, чинній на момент звільнення позивача зі служби), за результатами медичного огляду військово-лікарські комісії щодо осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виносять такі постанови: «Придатний до військової служби»; «Придатний до військової служби. Не придатний на посаду» (вказану в направленні відділу роботи з особовим складом та згідно з Таблицею вимог до індивідуальних психофізіологічних особливостей); «Обмежено придатний до військової служби»; «Потребує звільнення від виконання службових обов`язків (занять), відпустки за станом здоров`я» (указати строк звільнення, відпустки); «Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Не придатний до військової служби зі зняттям з військового обліку».
Згідно з п.1.67 вказаного Порядку на осіб рядового й начальницького складу, які проходять медичний огляд і підпадають під дію статей (пунктів) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальне визначення придатності до служби в органах внутрішніх справ, ВЛК виносить одну із таких постанов: «Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Обмежено придатний до військової служби».
Судом першої інстанції встановлено, що свідоцтвом про хворобу № НОМЕР_1 від 28.06.2005 військово-лікарською комісією УМВС в Луганській області встановлено причинний зв`язок між захворюванням ОСОБА_2 та проходженням служби в ОВС. В п.13 зазначено: Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (а.с. 59).
За життя ОСОБА_2 встановлена ІІ ступень інвалідності, пов`язана з проходженням служби в ОВС, що підтверджується довідкою МСЕК № 441365 від 22.07.2016 (а.с. 55).
Також за життя ОСОБА_2 видано посвідчення серії НОМЕР_2 від 27.07.2016р. про підтвердження прав на пільги, встановлені законодавством України, для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с. 49).
Тобто, внесення змін до постанови чи іншого документа про причинний зв`язок травми або захворювань, що отримані під час несення служби і виконання службових обов`язків в органах внутрішніх справ, що призвели до смерті колишнього співробітника міліції, ані Положенням №285 від 03.04.2017р., ані Порядком №85 від 06.02.2001р. не передбачено.
Суд звертає увагу, що соціальні гарантії для ветеранів війни і членів їх сімей визначені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551).
Статтею 4 Закону № 3551 визначено, що до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону № 3551 встановлено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.
Статтею 10 Закону № 3551 встановлено, що чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.
Слід зазначити, що дана норма містить у собі декілька чинників, за яких поширюється дія цього Закону на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону:
- загинули (пропали безвісти);
- померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків);
- померли внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.
Саме підтвердження причинного зв`язку захворювання ОСОБА_2 в період проходження служби в ОВС та його смертю, надає право членам сім`ї користуватися пільгами, встановленими Законом № 3551.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 р. у справі №360/2953/20 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 р. у справі №360/2953/20 – залишити без змін.
Повне судове рішення складено 13 липня 2021 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                               Т.Г. Гаврищук

Судді                                                                                                   А.А. Блохін

                                                                                                           І.В. Сіваченко