УХВАЛА
13 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 335/12070/14-к
провадження № 13-162зво21
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,   ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,  ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,  ОСОБА_19 ,  ОСОБА_20 
розглянула заяву обвинуваченої ОСОБА_21 про перегляд за  виключними обставинами на підставі п. 2 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року і
встановила:
Як убачається з матеріалів провадження за заявою та наявних у Верховному Суді даних, вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2017 року ОСОБА_21 було засуджено за ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією майна, а за окремими епізодами обвинувачення ч. 4 ст. 189 КК виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК. Цим вироком також було засуджено ОСОБА_22 . Апеляційний суд Запорізької області ухвалою від 16 березня 2018 року скасував зазначений вирок і призначив новий розгляд у суді першої інстанції. Надалі за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2019 року ОСОБА_21 було визнано невинуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189 КК, і кримінальне провадження щодо неї закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК. Указаний  вирок Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 23 грудня 2019 року скасував і призначив новий розгляд у суді першої інстанції. Таке рішення ОСОБА_21 оскаржила в  касаційному порядку. Судова палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, 2 березня 2020 року відмовила у відкритті провадження, оскільки оспорювана ухвала не є предметом перегляду за правилами касаційної процедури. Наразі кримінальне провадження щодо ОСОБА_21 та двох інших осіб перебуває на розгляді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) у рішенні від 22 липня 2021 року в  справі «Опанащук та інші проти України» (заява № 6426/19 та 2 інші, у тому числі ОСОБА_21 ) констатував порушення п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) стосовно надмірної тривалості кримінальних проваджень та відсутності ефективного засобу юридичного захисту у зв`язку з цим. Установивши факт тривалості провадження щодо ОСОБА_21 більше ніж 6 років 9 місяців та 15 днів, ЄСПЛ присудив заявниці 1 800 євро в якості відшкодування завданої шкоди, судових та інших витрат. 
Посилаючись на наведене рішення ЄСПЛ, ОСОБА_21 звернулась до  Великої Палати Верховного Суду (далі – Велика Палата) із заявою про перегляд ухвали від 23 грудня 2019 року за виключними обставинами. На  думку обвинуваченої, призначена ЄСПЛ справедлива сатисфакція не є адекватним засобом захисту її прав, адже кримінальне провадження щодо неї досі триває. Тому заявниця просить скасувати оспорювану ухвалу і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Велика Палата, перевіривши подану заяву, дійшла висновку, що у відкритті провадження за нею належить відмовити з огляду на таке.
Загальні принципи, якими керувався ЄСПЛ при розгляді заяви ОСОБА_21 та двох інших осіб, оцінка та аналіз наведених ним фактів, констатований характер (зміст) порушень Конвенції, присуджена у зв`язку з цим грошова компенсація дають підстави вважати, що не було додержано такого права заявниці, яке наразі неможливо відновити у вигляді того ж стану чи становища, що існували до порушення Конвенції, адже неможливо відновити розгляд справи впродовж розумного строку, який уже було порушено.
У подібних випадках, з урахуванням Рекомендації № R (2000) 2 Комітету міністрів Ради Європи від 19 січня 2000 року, засобами компенсації можуть бути: сплата присудженого відшкодування шкоди, аналіз причин порушення Конвенції та  пошук шляхів усунення допущених порушень, вжиття інших заходів загального характеру. Виконання цих заходів покладається на компетентні органи державної влади.
У цій справі ЄСПЛ не встановив жодного порушення Конвенції, яке було би  безпосередньо пов`язане з постановленим судовим рішенням, а за шкоду, завдану надмірною тривалістю провадження, присудив ОСОБА_21 відповідну грошову компенсацію (1 800  євро).
Крім того, Верховний Суд у силу процесуального закону не уповноважений переглядати судові рішення у кримінальних провадженнях, розгляд яких по суті не завершено. 
З огляду на викладене відсутні правові підстави для відкриття провадження за  заявою ОСОБА_21 про перегляд ухвали від 23 грудня 2019 року за  виключними обставинами у зв`язку зі встановленням ЄСПЛ порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, а твердження заявниці про протилежне не можна визнати прийнятними. 
Отже, у відкритті провадження за поданою обвинуваченою заявою слід відмовити, а заяву з усіма доданими матеріалами – повернути ОСОБА_21 .
Така позиція відповідає усталеній практиці Великої Палати (ухвали від 4 лютого, 19 червня, 26 серпня 2020 року, 13 січня, 6 квітня 2021 року, провадження за номерами 13-7зво20, 13-53зво20, 13-59зво20, 13-97зво20, 13-39зво21 відповідно). 
Керуючись статтями 459, 463, 464 КПК, Велика Палата Верховного Суду
постановила:
Відмовити у відкритті провадження за заявою  ОСОБА_21 про перегляд за виключними обставинами на підставі п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року.
Заяву ОСОБА_21 з усіма доданими матеріалами повернути особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                     ОСОБА_1 
Судді: 
ОСОБА_2                                           ОСОБА_11 
ОСОБА_3                                          ОСОБА_12 
ОСОБА_4                                               ОСОБА_13 
ОСОБА_5                                                 ОСОБА_14 
ОСОБА_6                                               ОСОБА_15 
ОСОБА_7                                       ОСОБА_16 
ОСОБА_8                                             ОСОБА_17 
ОСОБА_9                                         ОСОБА_18 
ОСОБА_10                                                 ОСОБА_19 
                                                                       ОСОБА_20