УХВАЛА

16 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 400/502/21
адміністративне провадження № К/9901/28134/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Уханенка С.А., Шевцової Н.В., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського зонального відділу військової служби правопорядку про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миколаївського зонального відділу військової служби правопорядку, в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність Миколаївського зонального відділу військової служби правопорядку щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні - затримки виплати належних сум індексації грошового забезпечення по день фактичного розрахунку, а саме з 20 серпня 2020 року по 29 січня 2021 року;
зобов`язати Миколаївський зональний відділ військової служби правопорядку виплатити ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні - затримки виплати належних сум індексації грошового забезпечення по день фактичного розрахунку, а саме з 20 серпня 2020 року по 29 січня 2021 року в сумі 86034,66 грн.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2021 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Миколаївського зонального відділу військової служби правопорядку щодо невиплати ОСОБА_1 середнього місячного заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні (виплати суми індексації грошового забезпечення) по день фактичного розрахунку, а саме з 20 серпня 2020 року по 29 січня 2021 року.
Зобов`язано Миколаївський зональний відділ військової служби правопорядку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні (виплати суми індексації грошового забезпечення) за період з 20 серпня 2020 року по 29 січня 2021 року в розмірі 2443 грн 37 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
05 серпня 2021 року позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2021 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 51-3 Закону України "Про запобігання корупції" (яка була чинною на час  вирішення справи судом першої інстанції) суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
У касаційній скарзі скаржник посилається на підпункти а, в частини п`ятої статті 328 КАС України. 
Суд відхиляє такі доводи позивача з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження позивач жодним чином не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики цієї справи із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розумінні та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Суд відхиляє твердження скаржника, що справа має виняткове значення та становить значний суспільний інтерес, оскільки вони не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів або свідчили про наявність заінтересованості необмеженої кількості осіб в результатах розгляду саме цієї справи.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського зонального відділу військової служби правопорядку про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      О.В. Кашпур

Судді:                                                                                          С.А. Уханенко

                                                                                          Н.В. Шевцова