ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 р.	Справа № 573/958/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Сумській області на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 30.06.2021, головуючий суддя І інстанції: Свиргуненко(Мусієнко) Юлія Миколаївна, м. Білопілля,по справі № 573/958/21
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Старшого державного інспектору з охорони наколишнього природного середовища Шерстюка Миколи Миколайовича ,         Державної екологічної інспекції у Сумській області                 
          про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Шерстюка Миколи Миколайовича (далі - відповідач 1),           Державної екологічної інспекції у Сумській області        (далі - відповідач 2), в якій просив суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №014415.
Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 30.06.2021 року по справі №573/958/21 - позов задоволено.
Постанову про накладення адміністративного стягнення №014415 від 27 травня 2021 року, винесену старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Шерстюком Миколою Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 61 КУпАП визнано протиправною, скасовано та закрито справу про адміністративне правопорушення.
Стягнено на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Сумській області.
Державна екологічна інспекція у Сумській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, вважаючи оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального законодавства, що призвело до ухвалення незаконного рішення, просить скасувати рішення Білопільського районного суду Сумської області від 30.06.2021 року по справі №573/958/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1  у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач 2 зазначає, що позивач позивач допустив  порушення правил експлуатації водогосподарської споруди, а саме здійснення забору води поверхневого водного об`єкту за допомогою водогосподарського пристрою у нерозробленій та не затвердженій проектом зоні санітарної охорони поверхневих вод, що прямо заборонено вимогою п.4 ч.1 ст.98 Водного кодексу України. Також, звертає увагу суду, що акт планової перевірки №244/04 від 28.05.2021 року був підписаний суб`єктом господарювання без будь-яких зауважень чи заперечень стосовно виявлених порушень вимог природоохоронного законодавства, що свідчить про правомірність виявлених порушень вимог природоохоронного законодавства.
Відповідно до ч. ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши обставини справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи  апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги  апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що в період з 17 по 28 травня 2021 року Державною екологічною інспекцією у Сумській області проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання ТОВ Агрофірмою "Вікторія" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природніх ресурсів, за результатами якого складено акт №244/4 (а. с. 30-41).
Згідно з вказаним актом встановлено порушення товариством законодавства у сфері охорони водних ресурсів.
У зв`язку з цим, 27 травня 2021 року старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Шерстюком М.М. складено протокол про адміністративне правопорушення №014415 стосовно інженера з охорони праці ТОВ АФ "Вікторія" ОСОБА_1 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №014415, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 61 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн (а. с. 4, 42-43).
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що під час планової перевірки ТОВ АФ "Вікторія" встановлено порушення правил експлуатації водогосподарських споруд, а саме: не розроблено та не затверджено проекти зон санітарної охорони поверхневих водозаборів, чим порушено ст. ст. 44, 93 Водного кодексу України.
Крім того, з наявного у матеріалах справи дозволу УКР 0035 СМУ, виданого Департаментом екології, паливно-енергетичного комплексу та природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації 17 лютого 2014 року на строк до 17 лютого 2024 року вбачається, що ТОВ АФ "Вікторія" надано право на спеціальне водокористування ставком, розташованим на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області площею 1,0 га для зрошення земельних ділянок (а. с. 7-8).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 61 КУпАП.
Колегія суддів погоджується з висновками суду щодо задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як свідчать матеріали справи,  27 травня 2021 року старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Шерстюком М.М. складено протокол про адміністративне правопорушення №014415 стосовно інженера з охорони праці ТОВ АФ "Вікторія" ОСОБА_1 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №014415 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 61 КУпАП.
Частиною другою статті 61 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил експлуатації водогосподарських споруд і пристроїв.
Колегія суддів зазначає, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 16.09.2020 по справі № 127/18265/16-а.
Для можливості притягнення конкретної особи до відповідальності, необхідно з`ясувати чи вона є (може бути) суб`єктом адміністративного правопорушення, а саме, з`ясувати можливість притягнення такої особи до відповідальності (вік, осудність, обов`язки, інші спеціальні ознаки тощо) та наявність причинного зв`язку між діянням особи та наслідками.
Тобто, існування такої складової як суб`єкт правопорушення можливе лише за наявності причинного зв`язку між об`єктивною стороною правопорушення та конкретною особою (вчинення саме конкретною особою дій, що мають ознаки правопорушення).
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.06.2020 по справі № 686/14075/16-а.
Зі змісту вищевказаного випливає, що  орган при розгляді справи щодо притягнення посадової особи до відповідальності за порушення певних правил зобов`язаний з`ясувати чи входить до посадових обов`язків такої особи необхідність додержання таких правил.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працює на посаді інженера з охорони праці ТОВ АФ "Вікторія".
Керівником, а саме, генеральним директором ТОВ АФ "Вікторія" є Бондаренко С.М.  що не заперечується відповідачем та зазначається в акті від 28.05.2021 року №244/04, який складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду(контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
          В матеріалах справи та апеляційній скарзі відсутні докази, в підтвердження того, що до посадових обов`язків саме ОСОБА_1 , як інженера з охорони праці ТОВ АФ "Вікторія" відноситься обов`язок займатися розробкою та затвердженням зон санітарної охорони поверхневих водозаборів. Зі змісту протоколу №014415 від 27.05.2021 року та постанови від 27.05.2021 вбачається, що відповідачем при прийнятті рішення не з`ясовувався зміст посадової інструкції позивача, обсяг його посадових обов`язків, оскільки будь-які посилання на це у протоколі та постанові відсутні.
Наведені в апеляційній скарзі посилання відповідача про те, що акт планової перевірки №244/04 від 28.05.2021 року на підставі якого було винесено оскаржувану постанову, був підписаний суб`єктом господарювання без будь-яких зауважень чи заперечень стосовно виявлених порушень вимог природоохоронного законодавства , що свідчить про правомірність виявлених порушень вимог природоохоронного законодавства, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки, підписання постанови ОСОБА_1 ще не свідчить про згоду позивача з тим, що ним було вчинено правопорушення.
Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, відповідачем обов`язок, покладений вимогами ч.2 ст. 77 КАС України, виконано не було.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова не містить ні доказів, на яких ґрунтується висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, ні доказів факту вчинення позивачем порушення (події адміністративного правопорушення), передбаченого ч.2 с.61 КУпАП.
Виходячи з вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи на які посилався апелянт не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують. 
Разом з тим, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення  Білопільського районного суду Сумської області від 30.06.2021 року по справі №573/958/21 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Сумській області  залишити без задоволення.
Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 30.06.2021 по справі № 573/958/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.А. Калиновський    О.М. Мінаєва