Ухвала
іменем України
 
6 липня 2021 року
м. Київ
справа № 202/1373/20
провадження № 51-3298ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року щодо ОСОБА_5 .
Встановлені обставини
За вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого
2021 року ОСОБА_5  визнано винуватим і засуджено за ч. 2 ст. 125 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 368,54 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, а також 13 597,6 грн витрат на правову допомогу.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 28 квітня 2021 року апеляційні скарги захисника та представника потерпілого залишив без задоволення, а вирок районного суду від 25 лютого 2021 року щодо ОСОБА_5 – без зміни.
Суть питання
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на невідповідність призначеного
ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок суворості, просить змінити рішення цих судів і призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 125 КК у виді штрафу в розмірі
50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Мотиви Верховного Суду
Положеннями ст. 427 КПК встановлено вимоги до касаційної скарги.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід ураховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням закону, захисник у касаційній скарзі
не навів обґрунтування незаконності рішень цих судів, як він мав зробити відповідно до ст. 414 КПК.
Касаційна скарга не містить посилань на обставини, які не були враховані судами першої й апеляційної інстанцій під час постановлення їх рішень, а відповідно до цього, й на порушення положень матеріального і процесуального законів, які, на думку захисника, були порушені місцевим та апеляційним судами.
Касаційна скарга не містить конкретних доводів щодо незаконності усіх висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування аргументів, викладених в апеляційній скарзі захисника стосовно призначеного ОСОБА_5 покарання, з посиланням на конкретні положення процесуального та матеріального права.
Крім того, вимоги захисника про призначення ОСОБА_5 покарання
не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК стосовно повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду.
Суд касаційної інстанції є судом права, який відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування і недотримання вимог ст. 427 цього Кодексу перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1
ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року щодо ОСОБА_5 і встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                     ОСОБА_3