ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2021 року                              м.Дніпро         Справа №  39/182(35/313-9/268)
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Чус О.В.,  
судді: Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.
Секретар судового засідання Григоренко А.А.   

Представники сторін:
від позивача: Денисенко Н. М., довіреність № 462/2021  від 20.04.2021 р.,  адвокат;
від відповідача: Булгаков В. С., довіреність № 16-04-28  від 11.01.2021 р.,  адвокат;
від ДВС: Хоменко Д. Ю., посвідчення НОМЕР_1  від 10.12.2020 р.,  старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень у Дніпропетровській області;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хоменко Д.Ю.  на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2020 у справі №39/182(35/313-9/268)
у справі
за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. м. Дніпро
до Державного промислового підприємства „Кривбаспромводопостачання, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області.
про 56591 549 грн. 96 коп.
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст  ухвали суду першої інстанції.         
Відкрите акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» звернулося з позовом про стягнення з Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» суми 56   591   549,96 грн, яка нарахована за перевищення договірної величини споживання електроенергії, поставленої відповідно до договору №104-Ц від 01.01.2002.
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2005 у справі №39/182(35/313-9/268) відмовлено в задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» до Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» про стягнення санкції за перевищення договірної величини споживання електричної енергії.
Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.03.2006 рішення суду першої інстанції скасовано частково, стягнуто з Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» на користь Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» 2 000 000 грн. 00 коп., та 93 грн. 25 коп. судових витрат.
05.04.2006 на виконання постанови суду апеляційної інстанції видано наказ на примусове виконання.
23.10.2020 на адресу господарського суду Дніпропетровської області надійшла скарга Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" на дії державного виконавця, в якій скаржник просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про поновлення вчинення виконавчих дій від 07.10.2020, винесену в рамках ВП№ 11983610 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменком Д.Ю.
Скарга обґрунтована тим, що виконавче провадження було зупинено у зв`язку з включенням заявника до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії". 07.10.2020 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП№11983610. Відповідач стверджує, що статус підприємства щодо включення до реєстру залишається незмінним, а отже підстави для винесення постанови про поновлення вчинення виконавчих дій у органу виконавчої служби були відсутні. 
Крім того, відповідач вважає, що заборгованість у сумі 2 000 000 грн. 00 коп., стягнута у справі №39/182(35/313-9/268), є штрафною санкцією, а тому згідно зі ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" підлягає списанню після повного виконання Договору про реструктуризацію заборгованості за спожиту електричну енергію.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2020 скаргу Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" задоволено; визнано противоправною та скасовано Постанову про поновлення вчинення виконавчих дій від 07.10.2020, винесену в рамках ВП№11983610 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хоменко Д.Ю.
Рішення суду обґрунтоване тим, що єдиною обставиною, яка підлягає встановленню виконавцем при вирішення питання про можливість поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі п. 10. ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», є факт виключення боржника з відповідного реєстру.
Місцевий господарський суд зазначив, що приймаючи постанову про поновлення виконавчих дій від 07.10.2020 року, державний виконавець не звернув увагу на те, що станом на дату вчинення відповідних процесуальних дій, боржник продовжував перебувати в реєстрі підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, що виключало підстави для продовження примусового виконання рішення суду.
Також суд першої інстанції вказав, що державний виконавець безпідставно вдався до самостійної оцінки обставин того, чи підлягає стягнута за рішенням суду заборгованість реструктуризації відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», при тому, що в силу положень ст. 3 названого вище закону, питання виключення споживачів із реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, у тому числі в разі їх ухилення від укладення договорів про реструктуризацію заборгованості, віднесено до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Не погодившись із вказаною ухвалою, старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хоменко Д.Ю. звернувся до Центрального  апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2020 у справі №39/182(35/313-9/268) та прийняти нове рішення, яким в задоволенні скарги Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» відмовити в повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційних вимог скаржник зазначає, що з фактичних обставин справи, вбачається (що має відображення в рішенні суду першої інстанції та у постанові апеляційного суду у справі №39/182(35/313-9/268), що на час ініціювання  позову – боржник сплатив вартість фактично використаної електричної енергії і спір був тільки про стягнення нарахувань за оперативно-господарські санкції. 
Апелянт зазначає, заборгованість у розмірі 2 000  000,00 грн не увійшла до складу кредиторської заборгованості підприємства-боржника, що була врегульована Договором реструктуризації заборгованості за спожиту енергію № 1 від 02.01.2019, укладеного відповідно до ст. 6 Закону «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».
Тому, на думку, скаржника, заборгованість у розмірі 2   000   000,00 грн. не підпадає під врегулювання Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», у зв`язку з чим державним виконавцем виносилась постанова про поновлення вчинення виконавчих дій від 07.10.2020 на підставі поданих стягувачем документів в межах виконавчого провадження № 11983610.
Доводи інших учасників справи.
Державне промислове підприємство «Кривбаспромводопостачання» у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду залишити без змін.
В обґрунтування своєї правової позиції відповідач вказав, що єдиною обставиною, яка підлягає встановленню виконавцем при вирішенні питання про можливість поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», є факт виключення боржника з відповідного реєстру. 
Відповідач пояснює, що статус підприємства щодо включення до Реєстру залишається незмінним, а отже підстави для винесення постанови про поновлення вчинення виконавчих дій у органу виконавчої служби були відсутні.
Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.     
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.12.2020 апеляційну скаргу старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хоменко Д.Ю. на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2020 у справі №39/182(35/313-9/268) залишено без руху; надано апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків, а саме, для надання доказів сплати судового збору у сумі 2102,00 грн.
Недоліки апеляційної скарги скаржником усунуто.  
22.02.2021 ухвалою Центрального апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хоменко Д.Ю. на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2020 у справі №39/182(35/313-9/268) для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи
04.03.2021 та 05.03.2021 від Державного промислового підприємства „Кривбаспромводопостачання" до апеляційного господарського суду надійшли клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, яке обґрунтовано тим, що у разі поновлення виконавчого провадження, з відповідача буде стягнуто 2   000   000,00 грн., що свідчить про те, що дана справа підлягає розгляду не в спрощеному провадженні, а в загальному.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.03.2021 задоволено клопотання Державного промислового підприємства „Кривбаспромводопостачання" про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та розгляд справи призначено у судовому засіданні на 13.04.2021.
Розгляд справи призначений у судовому засіданні на 13.04.2021 не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді-доповідача Чус О.В. у відпустці.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.04.2021 розгляд справи призначено у судовому засіданні на 08.06.2021.
В судове засідання 08.06.2021 з`явився представник позивача та представник відповідача. Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хоменко Д.Ю. у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
У судовому засіданні 08.06.2021 оголошена перерва до 13.07.2021.
13.07.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.
Стислий виклад обставин справи, встановлених судами.
28.03.2009 державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУ юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 39/182(35/313-9/268) про стягнення з ДПП «Кривбаспромводопостачання» на користь ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» 2 000 093,25 грн.
09.04.2009 виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 39/182(35/313-9/268) приєднано до зведеного виконавчого провадження № 1/В-10.
Постановою державного виконавця від 22.06.2017, вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 39/182(35/313-9/268) зупинено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, з мотивів включення боржника (відповідача) до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».
06.10.2020 АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» звернулося до Відділу примусового виконання рішень листом, в якому зазначило, що заборгованість боржника за наказом господарського суду № 39/182(35/113-9/268) в сумі 2   000   000,00 грн. не увійшла до кредиторської заборгованості ДПП «Кривбаспромводопостачання», що підлягає реструктуризації згідно з Законом. Ця заборгованість є штрафною санкцією за перевищення ліміту споживання електричної енергії за період з лютого 2003 року по червень 2003 року. І спожита за цей період часу електрична енергія була сплачена станом на 31.12.2016. У зв`язку з цим просило перевірити підставу зупинення виконавчого провадження ВП №11983610 та відновити заходи примусового виконання.
07.10.2020, за результатами розгляду звернення стягувача про поновлення вчинення виконавчих дій, державний виконавець поновив виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №39/182(35/313-9/268). В якості правової підстави для поновлення виконавчих дій, державний виконавець послався на положення ч. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження».
Мотивами вчиненні відповідних процесуальних дій державного виконавця, стало те, що згідно наданих стягувачем доказів, заборгованість, що підлягає стягненню за виконавчим документом на підставі якого відкрито виконавче провадження, не увійшла до договору № 1 Про реструктуризацію заборгованості за спожиту електричну енергію від 02.01.2019 року та акту звіряння взаєморозрахунків, який був укладений на виконання приписів Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».
З огляду на викладені обставини, державний виконавець дійшов висновку, що підстави, які зумовили зупинення виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій-відпали, у зв`язку із чим, виконавче провадження підлягає поновленню та подальшому виконанню відповідно до вимог чинного Закону України «Про виконавче провадження».
Позиція апеляційного господарського суду у справі
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані заперечення, перевіривши встановлені на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частина 1 ст. 5 зазначеного Закону регламентує, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (далі - Закон) визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.
Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії. (ст. 2 Закону).
Згідно з абз. 6 ч. 1 ст. 1 Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, є кредиторська заборгованість перед постачальником електричної енергії підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за електричну енергію, спожиту для виробництва та надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, з постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).
Відповідно до абз. 9, 11 ч. 1 ст. 1 Закону процедура врегулювання заборгованості - це заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості. Спожиті енергоносії - це спожиті природний газ, електрична енергія.
Частиною 1 ст. 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.
Згідно з ч. 4 зазначеної статті порядок ведення та користування реєстром затверджується Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 93 від 21.02.2017 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (далі - Порядок), який визначає механізм формування та ведення реєстру, а також користування його даними.
Пунктами 6 та 8 Порядку передбачено, що Мінрегіон (Орган) забезпечує своєчасне формування реєстру, відповідність внесених до нього даних про підприємство документам, на підставі яких здійснюється реєстрація, та збереження інформації, пов`язаної з його формуванням і веденням. Для включення підприємств до реєстру та внесення змін до нього підприємства подають до Мінрегіону заяву, до якої додають документи, передбачені в абзацах другому-сьомому частини другої статті 3 Закону.
Згідно з п. 14 Порядку у реєстрі зазначаються, зокрема, підстава включення підприємства до реєстру (дата видання та номер наказу Мінрегіону); обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016.
Таким чином, з моменту включення підприємства уповноваженою особою до реєстру у ньому відображається обсяг кредиторської заборгованості цього підприємства, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону.
Аналіз преамбули ст. ст. 1 і 2 Закону дає підстави для висновку, що він покликаний, зокрема, забезпечити стале функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій шляхом врегулювання відповідної кредиторської заборгованості перед постачальниками природного газу, електричної енергії.
Для досягнення цієї мети Закон передбачає комплекс організаційних та економічних заходів, зокрема: проведення взаєморозрахунків (ст. 4), реструктуризацію заборгованості за спожиті природний газ, електричну енергію (ст. ст. 5, 6) та списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії (ст. 7).
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість підприємств централізованого водопостачання, водовідведення за спожиту електричну енергію станом на 1 липня 2016 року для виробництва та надання послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожиту електричну енергію), не погашена станом на 31 грудня 2016 року, за умови відсутності поточної заборгованості за електричну енергію на дату укладення договору про реструктуризацію заборгованості.
За приписами ч. 2 ст. 7 Закону на заборгованість підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті для виробництва послуг централізованого водопостачання та водовідведення, послуг централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) електричну енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 1 липня 2016 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають врегулюванню, за умови розрахунків за поточне споживання електричної енергії протягом останніх трьох місяців поспіль в обсязі не менше 95 відсотків.
Зазначеним Законом (розділ ІІ «Прикінцеві та перехідні положення») ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено п. 10 та ст. 35 вказаного Закону доповнено ч. 6.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).
Відповідно до ч. 6 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».
Метою внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження», зокрема шляхом його доповнення п. 10 ч. 1 ст. 34 є створення механізму втілення та забезпечення належного виконання положень Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», оскільки ця норма була первісно передбачена Прикінцевими та перехідними положеннями Закону та нерозривно пов`язана зі створенням правового механізму у виконавчому провадженні з виконання судових рішень на забезпечення проведення взаєморозрахунків, укладення та виконання угод про реструктуризацію, списання боргу, передбаченого цим Законом. Тому, вона не може застосовуватися та тлумачитися ширше, ніж головна частина цього закону, оскільки вона є допоміжним механізмом для реалізації самого Закону.
Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» визначає комплекс заходів, спрямованих на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.
Внесення вищевказаних змін до Закону України «Про виконавче провадження» не може тлумачитися без врахування положень Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».
Як зазначалося вище, заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до  Закону, є кредиторська заборгованість перед постачальником електричної енергії підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за електричну енергію, спожиту для виробництва та надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, з постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).
Аналогічні загальні висновки щодо застосування відповідних норм права викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.04.2021 у справі № 5/263.
Отже, колегія суддів звертає увагу, що сума 2  000  000,00 грн, що присуджена до стягнення з відповідача постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.03.2006, яка не є заборгованістю за спожиту електроенергію, а є санкцією за порушення умов договору №104-ц від 01.01.2002 (п. 4.5), за споживання електроенергії понад обсяг, встановлений договором і вираховується в чотирикратній вартості різниці між спожитою і договірною величиною. Дана сума не є і штрафною санкцією, яка підпадає під дію Закону, оскільки вона не нарахована на основну суму заборгованості.
З урахуванням природи даної суми вона не може бути ні реструктуризовано, а ні списана відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії». Тому державний виконавець правильно поновив виконавче провадження.
З огляду на вищевказане, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення скарги Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровський області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з підстав неправильного застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 275,  281-283  Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хоменко Д.Ю. - задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2020 у справі №39/182(35/313-9/268) - скасувати.
У задоволенні скарги Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хоменко Д.Ю – відмовити.
Стягнути з Державного промислового підприємства „Кривбаспромводопостачання на користь Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  судовий збір у сумі 2102,00 грн.  
Господарському суду Дніпропетровської області видати наказ.
Постанова підлягає оскарженню в порядку Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 27.07.2021р.

Головуючий суддя                                                                                О.В. Чус

Суддя                                                                                                    І.Л. Кузнецова    
      
Суддя                                                                                                    І.М. Кощеєв