ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08 липня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/2653/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Філінюка І.Г.
суддів Бєляновського В.В., Богатиря К.В.  

секретар судового засідання Чеголя Є.О.
за участю:
від ТОВ «Агро-Захист» - адвокат Нестерова І.В., ордер серії ОД  № 477724 від 14.06.2021;  
від ТОВ «БАЛКАН-ПЛЮС» - адвокат Лобанов Р.М., ордер серії ОД  № 493030 від 05.04.2021;  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛКАН-ПЛЮС»
на рішення Господарського суду Одеської області від 14.01.2021
по справі № 916/2653/20 
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЗАХИСТ»
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛКАН-ПЛЮС»
про стягнення грошових коштів

суддя суду першої інстанції: Рога Н.В.  
час та місце ухвалення рішення: 15:20:27, м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЗАХИСТ» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛКАН-ПЛЮС» про стягнення заборгованості у розмірі 1  480  114,30 грн., пені у розмірі 233  277,91 грн, 20% річних у розмірі 240  336,92 грн, штрафу у розмірі 20%, що становить 444   034,29 грн  та інфляційних втрат у розмірі 18  852,89 грн.
Позовна заява обґрунтована наступним.
03.03.2019 між ТОВ «АГРО-ЗАХИСТ» (Постачальник) та ТОВ «БАЛКАН-ПЛЮС» (Покупець) було укладено Договір поставки №166, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення (товар), а Покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну), визначену договором. 
Позивач зазначає, що він належним чином виконав свої зобов`язання щодо поставки товару ТОВ «БАЛКАН-ПЛЮС», що підтверджується видатковими накладними №УТ-1330 від 23.09.2019, №УТ-1331 від 23.09.2019р., №УТ-1332 від 23.09.2019, №УТ-1477 від 01.11.2019, а також товарно-транспортними та податковими накладними. Але, Покупець, в порушення умов Договору свої зобов`язання щодо оплати за отриманий товар належним чином не виконав, сплатив лише 239   000 грн та за даними відповідача має заборгованість у розмірі 1   480   114,30 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.01.2021 позов задоволено частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛКАН-ПЛЮС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЗАХИСТ» заборгованість у розмірі 1   480  114,30 грн, пеню у розмірі 233  277,91 грн, інфляційні втрати у розмірі 18   852,89 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 25   983,67 грн.
В решті позову відмовлено. 
Обґрунтування рішення суду першої інстанції.
Місцевим господарським судом зазначено, що у встановлені у додатках до Договору строки відповідач у повному обсязі оплату за отриманий товар не здійснив, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1  480  114,30 грн. 
Відмовляючи у задоволені позовних вимог про стягнення 20% річних у розмірі 240  336 грн 92 коп. на підставі п.7.7. Договору та 20% штрафу у розмірі 444   034 грн 29 коп. на підставі п.7.8 Договору, судом першої інстанції зазначено, що Договір поставки №166, укладений 03.03.2019 між ТОВ «АГРО-ЗАХИСТ» та ТОВ «БАЛКАН-ПЛЮС», не містить п.7.7. зі змістом, який цитує позивач у тексті позовної заяви, та взагалі не містить п.7.8.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «БАЛКАН-ПЛЮС» звернулось до Південно – західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 14 січня 2021 року у справі №916/2653/20 повністю і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. 
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що предметом позову є грошові вимоги, проте надані Позивачем письмові матеріали не містять жодних відомостей про зміну в структурі активів та зобов`язань, капіталі Позивача.
Матеріали справи не містять бухгалтерського фінансового документу, який визначає достовірно вказану суму боргу, оскільки на думку скаржника договір, видаткові накладні та товарно-транспортні накладні не можуть слугувати підтвердженням грошової суми. 
Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді – Філінюка І.Г., суддів: Бєляновського В.В., Богатиря К.В. що підтверджується витягом з протоколу розподілу судової справи між суддями від 07.04.2021.
На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №   916/2653/20 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили. 
Ухвалою Південно – західного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 доручено господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/2653/20 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
15.04.2021 матеріали справи № 916/2653/20 надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Південно-західний апеляційний господарський суд від 21.04.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛКАН-ПЛЮС» на рішення Господарського суду Одеської області від 14.01.2021 по справі №916/2653/20- залишено без руху.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 Відкрити апеляційне провадження у справі №   916/2653/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛКАН-ПЛЮС» на рішення Господарського суду Одеської області від 14.01.2021 у справі №    916/2653/20.
Призначено справу №  916/2653/20 до розгляду на 15.06.2021 об 11:00 год.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛКАН-ПЛЮС» на рішення Господарського суду Одеської області від 14.01.2021 у справі №916/2653/20 на 08.07.2021 о 14:30 год.
Представник ТОВ «БАЛКАН-ПЛЮС» в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
В судовому засіданні 08.07.2021 представник ТОВ «Агро-Захист» надав пояснення у яких просив рішення Господарського суду Одеської області від 01.02.2021 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до частини дванадцятої статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
03.03.2019 між ТОВ «АГРО-ЗАХИСТ» (Постачальник) та ТОВ «БАЛКАН-ПЛЮС» (Покупець) було укладено Договір поставки №166, відповідно до п.1.1. якого в терміни визначені Договором, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення (товар), а Покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну), визначену договором.
Згідно п.11.2 Договору він набуває чинності з дня його підписання представниками обох сторін і діє до 31.12.2019, а щодо розрахунків - до повного їх здійснення. 
Відповідно до розділу 2 Договору за даним Договором постачається товар, асортимент, кількість, ціна якого визначаються додатками та/або видатковими накладними та/або рахунками-фактурами, що є невід`ємною частиною цього Договору. Ціна товару, що поставляється за цим Договором, вказується у додатках в національній валюті та визначається, в залежності від виду товару (засоби захисту рослин (ЗЗР), насіння, міндобрива та мікродобрива). Для товару (ЗЗР), насіння, мікродобрива) сторони встановлюють ціну та його вартість у гривнях, а також визначають їх еквівалент у доларах США або Євро ( в залежності від валюти придбання Постачальником товару за зовнішньоекономічними контрактами). Загальна сума Договору визначається сукупністю додатків та/або видаткових накладних, та/або рахунків-фактур, що зазначені у п.2.1, та які є невід`ємною частиною цього Договору. У випадку розбіжностей даних у додатках щодо кількості і ціни товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній перевагу має видаткова накладна. Видаткова накладна є невід`ємною частиною Договору та підписується з боку Покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей. 
За умовами п.4.1 Договору строк поставки товару визначається у відповідних додатках до цього Договору. 
Згідно п.3.1 Договору порядок розрахунків за поставлений товар визначається у додатках до даного Договору. 
За матеріалами справи, сторонами за Договором 23.09.2019 було укладено додаток 31 до Договору поставки №166 від 03.03.2019р. щодо поставки товару на загальну суму 210   456 грн 54 коп. (з ПДВ), та визначено, що строк поставки товару – до 01.10.2019, оплата за поставлений товар здійснюється у наступному порядку: оплату у розмірі 100% Покупець здійснює в період до 10.11.2019 включно.
Згідно додатку №2 від 23.09.2019 до Договору поставки №166 від 03.03.2019 Постачальник зобов`язався поставити Покупцеві, а Покупець прийняти й оплатити на умовах основного договору товар на загальну суму 145  920 грн (з ПДВ), строк поставки партії товару- до 10.10.2019 включно, оплата за поставлений товар здійснюється у наступному порядку: оплату у розмірі 100% Покупець здійснює в період до 10.11.2019 включно.
Згідно додатку №3 від 23.09.2019 до Договору поставки №166 від 03.03.2019 Постачальник зобов`язався поставити Покупцеві, а Покупець прийняти й оплатити на умовах основного договору товар на загальну суму 1  012  043 грн 04 коп. (з ПДВ), строк поставки партії товару – до 10.10.2019 включно, оплата за поставлений товар здійснюється у наступному порядку: оплату у розмірі 100% Покупець здійснює в період до 10.11.2019 включно.
Згідно додатку №4 від 01.11.2019 до Договору поставки №166 від 03.03.2019 Постачальник зобов`язався поставити Покупцеві, а Покупець прийняти й оплатити на умовах основного договору товар на загальну суму 350  694 грн 72 коп. (з ПДВ), строк поставки партії товару – до 10.11.2019 включно, оплата за поставлений товар здійснюється у наступному порядку: оплату у розмірі 100% Покупець здійснює в період до 01.12.2019 включно.
Відповідно до розділу 6 Договору сторони, зокрема, домовилися про таке: поставка продукції здійснюється на умовах, визначених у додатках до цього Договору (п.6.1); перехід права власності здійснюється в момент передачі товару з одночасним прийманням по кількості і якості. Приймання товару по кількості та якості проводиться Покупцем в момент його отримання від Постачальника. Покупець зобов`язаний перевірити кількість товару, його вагу, комплектацію, цілісність тари, пломб на ній (при їх наявності) а також відсутність ознак пошкодження або псування товару і в випадку їх виявлення негайно, до закінчення приймання, письмово про це повідомити Постачальнику. При відсутності такої заяви товар вважається прийнятим Покупцем по кількості та якості (п.6.2); товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем : по кількості (одиниця виміру) – відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної в накладній (видатковій/товаро-транспортній); по якості – відповідно до якості, вказаній в сертифікаті якості підприємства-виробника. (п.6.3). 
За матеріалами справи, на виконання умов Договору та додатків до нього ТОВ ТОВ «АГРО-ЗАХИСТ» здійснило поставку товару ТОВ «БАЛКАН-ПЛЮС» на загальну суму 1  719  114 грн 30 коп., що підтверджується довіреністю №11 від 23.09.2019, виданою на ім`я ОСОБА_1 , на отримання товару від ТОВ ТОВ «АГРО-ЗАХИСТ»; видатковими накладними №УТ-1330 від 23.09.2019, №УТ-1331 від 23.09.2019, №УТ-1332 від 23.09.2019, №УТ-1477 від 01.11.2019, а також товарно-транспортними №УТ-1330 від 23.09.2019, №УТ-1331 від 23.09.2019, №УТ-1332 від 23.09.2019, №УТ-1477 від 01.11.2019, податковими накладними. 
Покупцем - ТОВ «БАЛКАН-ПЛЮС» було проведено часткову оплату за отриманий товар, у сумі 239  000 грн, а саме: згідно платіжного доручення №265 від 03.10.2019 – 139  000 грн, згідно платіжного доручення №273 від 10.10.2019 – 50   000 грн, згідно платіжного доручення №284 від 18.10.2019 – 50  000 грн., що свідчить про згоду Покупця з умовами Договору та отримання ним товару відповідно до умов цього Договору. 
Позиція Південно –західного апеляційного господарського суду. 
Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником у апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції. 
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають, зокрема з договорів.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
За приписами статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Аналогічна норма вміщена до статті 265 ГК України.
До договору поставки, в силу вимог статті 712 Цивільного кодексу України застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.
Як унормовано статтею 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Так у підтвердження поставки товару за договором позивачем до матеріалів справи залучено видатковими накладними №УТ-1330 від 23.09.2019, №УТ-1331 від 23.09.2019, №УТ-1332 від 23.09.2019, №УТ-1477 від 01.11.2019, а також товарно-транспортними №УТ-1330 від 23.09.2019, №УТ-1331 від 23.09.2019, №УТ-1332 від 23.09.2019, №УТ-1477 від 01.11.2019, податковими накладними.
Отже, у зв`язку із отриманням товару у Покупця виникло безумовне зобов`язання щодо оплати його вартості в порядку та у строки, що визначені умовами Договору поставки №166 від 03.03.2019 та додатками до нього. 
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що в порушення умов Договору, відповідач не розрахувався з позивачем у встановлений договором строк, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість в розмірі 1  480  114,30 грн, яка доведена належними та допустимими доказами.
Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно з частиною третьої статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частиною другою статті 343 Господарського кодексу України встановлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Так, умовами п.7.1 Договору сторони домовилися, що за порушення умов даного Договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки в порядку, передбаченому чинним законодавством та з урахуванням даного Договору. 
Відповідно до п.7.1.1. договору крім відповідальності, встановленої п.7.1 даного Договору, Покупець за несвоєчасну оплату продукції сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожен день прострочення. 
Згідно п.7.7. Договору сторони домовилися про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним Договором відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст.259 Цивільного кодексу України, продовжується до 2 років. 
Перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем та стягнутий судом першої інстанції, колегія суддів встановила, що він є вірним, та складає - 233   277,91 грн.
Згідно частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Місцевий господарський суд, здійснивши перерахунок розміру інфляційних втрат, заявлених до стягнення дійшов правомірного висновку про правильність та обґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 18   852,89 грн. правомірно задоволено судом першої інстанції. .
Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛКАН-ПЛЮС» не містить посилань на арифметичні помилки при здійсненні розрахунків означених стягнених сум. 
Щодо нарахування відповідачу 20% річних у розмірі 240  336,92 грн на підставі п.7.7. Договору та 20% штрафу у розмірі 444  034,29 грн. на підставі п.7.8 Договору, то у цій частині судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог, оскільки Договір поставки №166, укладений 03.03.2019 між ТОВ «АГРО-ЗАХИСТ» та ТОВ «БАЛКАН-ПЛЮС», не містить п.7.7. зі змістом, який цитує позивач у тексті позовної заяви, та взагалі не містить п.7.8 та в цій частині відповідач не оскаржує судове рішення. 
Щодо посилання скаржника на те, що матеріали справи не містять бухгалтерського фінансового документу, який визначає достовірно вказану суму боргу, оскільки на думку скаржника договір, видаткові накладні та товарно-транспортні накладні не можуть слугувати підтвердженням грошової суми. Колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу  ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.  Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта.  Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку.
Оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 зі справи № 910/4994/18).
Оскільки матеріалами справи підтверджено факт прийняття відповідачем товару за видатковими накладними, з урахуванням також часткової сплати отриманого товару, відсутність буд-яких заперечень на видаткових накладних щодо прийнятого товару, випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), отже, означені доводи скаржника колегією суддів не приймається. 
Колегія суддів зауважує, що за весь час, що минув з моменту укладення Договору поставки та підписання сторонами видаткових накладних, товарно – транспортних накладних з боку відповідача на адресу позивача не надходило будь-яких претензій щодо обсягів поставленого товару або невідповідності його якості, умовам, передбаченим договором. 
Також, у підтвердження факту поставки відповідачу товару, позивачем до матеріалів справи залучено податкові накладні, сформовані на підставі наявних в матеріалах справи видаткових накладних.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких підстав для скасування рішення господарського суду за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено. 
За вказаних обставин оскаржуване рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на скаржника.

Керуючись статтями 129, 131-135, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛКАН-ПЛЮС» - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Одеської області від 14.01.2021 у справі №  916/2653/20 – залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «БАЛКАН-ПЛЮС». 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 09.07.2021.

Головуючий суддя                                                                      І.Г. Філінюк 

Суддя                                                                                          В.В. Бєляновський

Суддя                                                                                          К.В. Богатир