ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України
14 липня 2021 року
м. Харків
справа № 645/2544/21
провадження № 22-ц/818/4168/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді -Хорошевського О.М.
суддів: Бурлака І.В. Яцини В.Б.
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2021 року, постановлену суддею Мартиновою О.М.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» про захист прав споживачів та вчинення певних дій, 
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачці на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.
ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як постановлену з порушенням норм процесуального права.
Зазначає, що судом не повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, ухвала є незаконною та необгрунтованою. Суд не взяв до уваги, що 29.04.2021 року позивачкою було подано всі документи, всі додатки та відповіді відповідача на її звернення.
У відзиві на апеляційну скаргу КП «ХТМ» просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 2ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За правилами до ч. 13статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали від 14.05.2021 року про усунення недоліків позовної заяви. ОСОБА_1 не усунуто недоліки у повному обсязі у строк встановлений судом, що є підставою для застосування наслідків передбачених ч. 3 ст. 185 ЦПК України.
Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції.
Ухвалою суду першої інстанції від 22.04.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачці десятиденний строк на усунення недоліків, а саме: засвідчити належним чином всі додатки до позовної заяви, подані у копіях, а також, надати договір укладений між сторонами умови якого просить виконати позивач, належним чином викласти позовні вимоги, а також зазначити яке саме право порушено як споживача відповідних послуг, з урахуванням зазначеного, суд вирішив що позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 175 і 177 ЦПК України.
Копія ухвали була направлена позивачу рекомендованим листом та отримано ОСОБА_1 29.04.2021 року, про що свідчить зворотнє повідомлення (а.с.138).
Того ж дня ОСОБА_1 було подано клопотання в якому позивачка просить повторно розглянути її позовну заяву, посилаючись на те, що нею викладено всі необхідні дані для прийняття її позову до розгляду, зазначено, що вона звільняється від сплати судого збору оскільки є споживачем послуг наданих ХТМ, також додано копії документів серед яких копія договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які засвідчені належним чином, містять дату та підпис позивачки.
Відповіднодо ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3ст. 185 ЦПК України).
Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 5ст. 185 ЦПК України).
Чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.
У статті 6 Конвенції закріплено принцип доступу до правосуддя.
Стаття 13 Конвенції гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ вважають здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України  кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх  задоволенні.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 є споживачем послуг Харківських теплових мереж за адресою її проживання, та вважає, що ХТМ невірно з порушенням здійснює їй нарахування сум які підлягають сплаті за надані послуги. Вважає це порушенням умов договору укладеного між нею та ХТМ. У позовній заяві позивачка просить суд зобов`язати КП ХТМ виконати умови договору та виконати умови її скарги до вирішення цих питань припинити нарахування боргу, також просить стягнути грошову суму у відшкодування моральної шкоди та інші клопотання щодо порядку розгляду справи та її повідомлення.
Отже, визначення предмета та підстав спору є правом позивача, у той час як встановлення обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. У такий спосіб здійснюється «право на  суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії, заява № 48778/99).
Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху суд першої інстанції виходив із того, що позивач не чітко виклав зміст позовних вимог, не надав договору на який посилається. Не навів обґрунтування наявності підстав для застосування закону «Про захист прав споживачів». Також позивач не засвідчив належним чином копії додані до позовної заяви. 
Щодо обґрунтування наявності підстав для застосування Закону України «Про захист прав споживачів» судова колегія вважає необгрунтованими, оскільки закон чітко передбачає право споживача звернутися за захистом свого порушено права, а в позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що вона є споживачем послуг з теплопостачання і їй неправомірно розраховують суму яка підлягає сплаті. 
Таким чином, визначення предмета та підстав спору є правом позивача, у той час як встановлення обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. У такий спосіб здійснюється «право на  суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії, заява № 48778/99).
До того ж суд не має повноважень залишити позовну заяву без руху та пропонувати позивачу надати додаткові докази, оскільки це суперечить правилам встановленим ч. 2 ст. 13 ЦПК України.
Також, не належить до повноважень суду і вимоги до позивача про викладення змісту позовних вимог у редакції іншій ніж зазначено самим позивачем.
Суд першої інстанції зазначених обставин не врахував та дійшов передчасного висновку про визнання позовної заяви неподаною таповернення її позивачу.
Згідно з вимогамист. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про незаконність постановленої судом ухвали є обґрунтованими, а тому ухвала суду підлягає скасуванню знаправленням справи до того жсуду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О ВИ В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 травня 2021 року скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Головуючий -                                                 О.М. Хорошевський

Судді -                                                         І.В. Бурлака

В.Б. Яцина

Повний текст судового рішення виготовлено 14.07.2021 року.