ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 серпня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/1272/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: 
                                        судді-доповідача Чумака С.Ю.,
                                                   суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року в адміністративній справі № 340/1272/21 (суддя І інстанції – Брегей Р.І.)

за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Світловодської міської ради Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року повернуто позовну заяву позивачу, на підставі ч. 2  ст. 123 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування скарги зазначає, що у квітні 2020 року вперше отримав грошову допомогу до 5 травня у розмірі 3120 грн. Також вказує на те, що на час її отримання у нього не було будь-яких підстав сумніватися в порушені своїх прав щодо розміру її виплати. Додатково повідомляє, що про порушення своїх прав дізнався з рішення Верховного Суду у зразковій справі, яке було розповсюджено у засобах масової інформації. Окрім того, вказує на те, що проходив відновлення після операції щодо встановлення ендопротезу після ушкоджень отриманих під час несення служби в зоні АТО більш як 8 місяців. Вважає, що довідався про порушення своїх прав у лютому 2021 року та звернувся з цим позовом своєчасно, у встановлений КАС України шестимісячний строк. 

Відповідач своїм процесуальним правом на подачу відзиву не скористався, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив (а.с. 1-5):

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови перерахувати та виплатити позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплаченої суми;

- зобов`язати відповідача перерахувати та здійснити виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, як особі з інвалідністю в наслідок війни 3 групи у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням раніше виплаченої суми.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року позов залишено без руху та надано позивачу час для подання заяви про поновлення строку звернення до суду протягом 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали (а.с. 8-9).

9 квітня 2021 року позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначив, що про порушення права дізнався у лютому 2021 року, коли стала загальновідома інформація, що рішення Верховного Суду у зразковій справі № 440/2722/20 від 29 вересня 2020 року набрало законної сили на підставі постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року (а.с. 12-14).

19 травня 2021 року Кіровоградський окружний адміністративний суд, повертаючи позовну заяву позивачеві, виходив з того, що заява про поновлення строку звернення до суду не містить причин, які існували у період з 6 травня по 6 листопада 2020 року і заважали позивачу своєчасно звернутися до суду. Підставою повернення позову зазначив ч. 2  ст. 123 КАС України (а.с. 15-16).
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
Відповідно до частини першої  статті 122 КАС України  позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду – це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з  дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, на думку колегії суддів, для    визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений  законом  строк звернення до суду. В той же час,    триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Апеляційний суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами  законом  передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених  КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.  Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених    її прав, свобод та інтересів.    

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19).

Колегія суддів наголошує на тому, що спірна грошова допомога є одноразовим платежем, який виплачується до 5 травня відповідного року, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було визначено її розмір, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок.

Отже, з дня отримання щорічної разової грошової допомоги особою, якій призначена ця виплата вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. 

В апеляційній скарзі позивач зазначив, що грошова допомога виплачена йому у квітні 2020 року (а.с. 22).

Отже, про розмір допомоги, а відповідно і про її виплату всупереч положенням ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач дізнався саме у квітні 2020 року, оскільки зміни в законодавстві, яке регулює виплату спірної допомоги, відбулись у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018 (3393/18).
З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом 24 березня 2021 року, тобто з пропуском шестимісячного строку з дня остаточного з ним розрахунку (квітень 2020 року), не зазначивши обґрунтованих підстав для поновлення цього строку.
При цьому, колегія суддів зазначає, що прийняття Верховним Судом рішення у зразковій справі № 440/2722/20 з аналогічних правовідносин не впливає на початок перебігу строку звернення до суду, оскільки правове регулювання останніх є незмінним з дати прийняття рішення Конституційним Судом України 27 лютого 2020 року.
Також за переконанням апеляційного суду не впливає на початок перебігу строку і звернення позивача в березні 2021 року із заявою про нарахування та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком безпосередньо до відповідача, оскільки чинне законодавство не передбачає можливості досудового вирішення цієї категорії спорів. Крім того, звернення до відповідача у березні 2021 відбулось уже після спливу шестимісячного строку звернення до суду.
Стосовно приписів ст. 17-1 Закону № 3551, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги, апеляційний суд зазначає, що цією нормою регулюються правовідносини, коли така допомога з будь-яких причин не виплачена взагалі. Крім того, вказаною нормою встановлено, що передумовою для отримання невиплаченої допомоги має бути заява особи про її виплату.

Натомість, у справі, яка переглядається, разова грошова допомога до 5 травня виплачена позивачу у квітні 2020 року в розмірі, який відповідач вважає належним, тобто спірні правовідносини під правило, визначене у ст. 17-1 Закону № 3551, не підпадають, відповідно цією статтею не регулюються, а тому зазначена норма на перебіг строку звернення до суду в цій справі також не впливає.
Отже, колегія суддів ще раз зазначає, що про порушення своїх прав позивач повинен був дізнатися у квітні 2020 року при виплаті йому спірної допомоги у неналежному розмірі, оскільки на той час Конституційним Судом України вже було ухвалено рішення від 27 лютого 2020 року, яке і призвело до змін в законодавстві, що регулює спірні правовідносини.
Посилання апелянта на те, що він більш як 8 місяців проходив відновлення після операції щодо встановлення ендопротезу після ушкоджень, отриманих під час несення служби в зоні АТО, є безпідставними, оскільки доказів стосовно цього окрім довідки № 70 (а.с. 13), в якій зазначено про стаціонарне лікування у період з 11.11.2019 по 23.11.2019, апелянт не надав, проте, апеляційний суд зазначає, що цей період відношення до спірних правовідносин не має.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в поновленні строку звернення до суду та повернення позовної заяви позивачеві.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу залишає без задоволення, а ухвалу суду – без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 242, 243, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  
   П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року в адміністративній справі № 340/1272/21залишити без змін.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 5 серпня 2021 року і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання її копії.
   
Суддя-доповідач                                                            С.Ю. Чумак 

                          суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                          суддя                                                            І.В. Юрко