УХВАЛА

06 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/7905/20
адміністративне провадження № К/9901/24002/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Губської О.А.,Калашнікової О.В.,
перевіривши касаційну скаргу Служби безпеки України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Служби безпеки України, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 31 жовтня 2018 року;
- зобов`язати Службу безпеки України нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 31 жовтня 2018 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб;
- визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо непроведення з позивача своєчасного повного розрахунку при звільненні;
- стягнути з Служби безпеки України на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01 листопада 2018 року по день розгляду справи в суді з розрахунку середньоденного заробітку (грошового забезпечення) у розмірі 637,17 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року позов задоволено частково.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року в частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено скасовано, та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково.
Стягнуто з Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 жовтня 2018 року по 18 листопада 2020 року у розмірі 35395,66 грн.
Присуджено на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Служби безпеки України витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року залишено без змін.
29 червня 2021 року Службою безпеки України подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
У поданій касаційній скарзі відповідач з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини склались з приводу проходження позивачем публічної служби.
При цьому звання та посада позивача, (полковник, старший консультант), не включає позивача в перелік службових осіб, що займають відповідальне та особливо відповідальне становище та осіб вищого офіцерського складу.
За таких обставин та правового врегулювання спірні правовідносини, що склались відносяться до справ незначної складності.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а"-"в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Служби безпеки України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                             А.Г. Загороднюк

Судді:                                                                                                                  О.А. Губська

                                                                                                                            О.В. Калашнікова