Справа № 738/424/21 	Головуючий у 1 інстанції Волошина Н. В. 	
Провадження № 33/4823/393/21 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю захисника-адвоката Минець О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 19 липня 2021 року,

                                      У С Т А Н О В И В :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресо: АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з нього на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Судом 1 інстанції встановлено, що 30 березня 2021 року, близько 00-53 год., по вулиці Робітничій в місті Мена Чернігівської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем «БОГДАН 2110», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.  
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що в порушення вимог ст.  256 КУпАП, суть правопорушення,зазначена в протоколі, не відповідає диспозиції, визначеній у ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, протокол, складений відносно нього, має виправлення щодо дати його складання. 
На порушення вимог ст. ст. 245, 278, 283 КУпАП, суд, обґрунтовуючи свої висновки про доведеність його вини, послався на результати тесту, зробленого за допомогою технічного приладу «ARCE 0175», проте в протоколі про адмінправопорушення вказано, що огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер».
Апелянт, посилаючи на низку нормативно-правових актів, стверджує, що його огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки «Драгер», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України. Вказані обставини свідчать про недійсність проведеного огляду, тому його результати не можуть бути використані як доказ у даній справі. 
Зазначає, що згідно норм міжнародного та національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення та показання свідка, на які суд посилається в оскаржуваній постанові, не можуть бути доказом у справі про адмінправопорушення.
Крім того, всі складені процесуальні документи містять протиріччя, та їх оформлення проведено різними поліцейськими. 

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт  керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п 2.9 ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився із застосуванням приладу «Драгер».
Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно. 
Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, зокрема, даними алкотестера, за результати якого наявність алкоголю у ОСОБА_1 становить 1,95%о, отже, він перебував у стані алкогольного сп`яніння, результати освідування останній не заперечував.
Відеозаписом з нагрудної боді-камери поліцейського встановлено, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням технічного приладу, в лікарні або ж відмовитися від проходження такого огляду. ОСОБА_1 погодився продути технічний прилад, за результатами чого зафіксовано показник - 1,95 %. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 підтвердив факт вживання ним алкогольних напоїв, після проведеного тестування не заперечував його результати.
Допитаний в судовому засіданні суду 1 інстанції в якості свідка ОСОБА_2 , працівник поліції, повідомив, що на лінію 102 надійшла інформація про те, що водій ОСОБА_1 керує автомобілем «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Під час патрулювання у місті Мена, по вулиці Робітничій, було виявлено даний транспортний засіб, зупинено автомобіль, встановлено особу водія та запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу, на що останній погодився, за результатами якого було встановлено, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим було складено адмінматеріали. Щодо розбіжностей у даті та часі, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, та на відеозаписі з нагрудної боді-камери поліцейського, останній пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення було складено на наступний день після переведення стрілок годинника на літній час, на нагрудних боді-камерах поліцейського час переводиться автоматично, поліцейський не може їх налаштовувати самостійно, оскільки вхід запаролено, на час зйомки час на нагрудній боді-камері автоматично не перевівся.
Цим доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, тому доводи апелянта про протилежне не заслуговують на увагу.  
Твердження апелянта про неналежно проведений огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки такий проведений  у спосіб та у порядок, визначений вище вказаною Інструкцією, на місці зупинки транспортного засобу, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення та результаті спеціального технічного засобу «Драгер», які містять підпис ОСОБА_1 , який зауважень до змісту процесуальних документів не мав, огляд відбувався із дотриманням усіх вимог чинного законодавства, тому результат такого огляду є допустимим  доказом та не викликає у апеляційного суду жодного сумніву.
Наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, та роз`яснено процесуальні права, тому працівниками поліції дотримано вимоги закону щодо засвідчення факту керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.  
Доводи апелянта про те, що його огляд було проведено за допомогою «Alkotester  Drager 6810», який не відноситься до числа дозволених, та як наслідок, його виміри неможливо вважати належними та законними, є необґрунтованими, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.
Згідно з переліком технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «Drager Alcotest», які зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29.12. 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Алкотест 6810» працівниками поліції під час виконання своїх службових обов`язків.
Посилання апелянта, що освідування проведено за допомогою приладу  «ARCE 0175», а в протоколі про адміністративне правопорушення мова йде про застосування приладу «Драгер», що свідчить про неконкретність змісту суті адміністративного правопорушення, є такими, що не заслуговують на увагу, так як згідно роздруківки технічного приладу Драгер тестування на алкоголь проведено за допомогою приладу Драгер «Алкотест 6810», а «ARCE 0175» в даному випадку є серійний номер цього приладу. 
Інші твердження апелянта, зокрема про незначні суперечності в протоколі про адміністративне правопорушення, які, окрім іншого, усунуті показанням свідка ОСОБА_2 , висновків суду першої інстанції про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення. 
Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи. 
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступені його вини. 
З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття справи, як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні.
Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,    

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 19 липня 2021 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, – без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.      

Суддя	С. О. Акуленко