УХВАЛА
 
31 серпня 2021 року
м. Київ
 
Справа № 317/792/19
Провадження № 51-3204ск21
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого         ОСОБА_1 , 
суддів:                     ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Запорізького  апеляційного суду від 29 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
 
в с т а н о в и в:
 
Прокурор звернувся до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення.
 
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
 
Так, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. 
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі прокурор, порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду з підстав, зокрема, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, обмежився загальними фразами про допущення апеляційним судом таких порушень. При цьому, прокурор фактично не конкретизував, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого апеляційним судом судового рішення, і чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України.
Також прокурор, вказуючи на те, що суд апеляційної інстанції не надав оцінку всім доводам його скарги, не конкретизував, які саме доводи апеляційної скарги суд належним чином не розглянув, не оцінив і не дав на них відповіді, та як це вплинуло на законність постановленого цим судом рішення в цілому.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК України, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 429 КПК України, Суд, 

 
п о с т а н о в и в:
 
Касаційну скаргу прокурора  на ухвалу Запорізького  апеляційного суду від 29 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків – п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                       ОСОБА_3