П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/11375/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черноліхов С.В.   
Суддя-доповідач -  Біла Л.М.   
30 червня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
В липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо невиготовлення та ненаправлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення з врахуванням надбавки за специфічні умови несення служби та підвищеного розміру премії для перерахунку його пенсії з 01 липня 2019 року;
- зобов`язати відповідача виготовити і направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку про розмір грошового забезпечення з повною інформацією за формою, передбаченою відповідним додатком № 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01 липня 2019 року в наступних розмірах: посадовий оклад - 3600,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням підполковник поліції - 2200,00 грн.; надбавка за стаж служби (40%) - 2320,00 грн.; надбавка за специфічні умови проходження служби у розмірі 80% - 6496,00 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 540,00 грн.; премія (113,8%) - 17247,50 грн.;
- встановити судовий контроль за виконанням рішення.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року позов задоволено частково.
Суд визнав протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо невиготовлення та ненаправлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01 липня 2019 року та зобов`язав Міністерство внутрішніх справ України виготовити і направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 липня 2019 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та наказу Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06 квітня 2016 року "Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських", із зазначенням відомостей про розміри щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії.
У задоволенні решти позовних вимог суд першої інстанції відмовив.
Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині позовних вимог, які судом залишені без задоволення, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду від 14.01.2021 року у відповідній частині з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає про порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
На переконання апелянта, суд першої інстанції, не конкретизуючи види грошового забезпечення, які мають бути враховані в оновленій довідці при перерахунку його пенсії, фактично надав можливість відповідачу в майбутньому допустити повторне порушення його прав. 
Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Оскільки предметом оскарження є рішення суду першої інстанції ухвалене у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 311 КАС України.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Як встановлено судом першої інстанції та було підтверджено в ході апеляційного розгляду справи, позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в ГУПФУ в Житомирській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Позивач звертався до відповідача із заявою про виготовлення і направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку його пенсії з 01 липня 2019 року з повною інформацією та із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення.
Листом від 01 липня 2020 року № Д-10236/22 МВС України повідомило позивача про те, що підстави для підготовки нових довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, у тому числі зі складовими, зазначеними у заяві позивача відсутні. В обґрунтування підстав відмови зазначено, що після визнання нечинними пунктів 1,2,3 Постанови №103, Урядом не прийнято жодної іншої постанови, яка б стосувалася перерахунку пенсій. Списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, до Міністерства внутрішніх справ України не надходили. Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським, зокрема, розміри посадових окладів, окладів за спеціальним званням та надбавки за стаж служби в поліції, які визначені постановою КМУ від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" не змінювались. Будь-які нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення не вводилися.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиготовлення та ненаправлення до ГУПФУ в Житомирській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що оскільки, пункт 3 Постанови №103, що стосується перерахунку розміру грошового забезпечення особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), визнано  протиправним рішенням у справі № 826/12704/18, яке набрало законної сили 19 листопада 2019 року, - саме з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановами № 988, №260 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ.
При цьому, суд першої інстанції, відзначив, що відповідач відмовив позивачу у перерахунку його пенсії з мотивів відсутності підстав для видачі нової довідки для перерахунку пенсії, а відтак спору щодо визначення розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, як і інших її складових, на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.
Більш того, відповідачем не приймалось рішення щодо відмови визначення розмірів грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку є порушеними.
На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, тобто в частині вимог позову в задоволенні яких  було відмовлено.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції у відповідній частині виходячи з наступного.
Як встановлено зі змісту апеляційної скарги, позивач наполягає, що належним способом захисту його прав у спірних правовідносинах буде зобов`язання в судовому порядку Міністерство внутрішніх справ України виготовити та направити до ГУ ПФУ в Житомирській області довідку про розмір грошового забезпечення з повною інформацією за формою, передбаченою відповідним додатком № 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01 липня 2019 року в наступних розмірах: посадовий оклад - 3600,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням підполковник поліції - 2200,00 грн.; надбавка за стаж служби (40%) - 2320,00 грн.; надбавка за специфічні умови проходження служби у розмірі 80% - 6496,00 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 540,00 грн.; премія (113,8%) - 17247,50 грн.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Аналіз вказаної норми Кодексу дає підстави вважати, що адміністративне судочинство спрямоване на захист прав, свобод та інтересів осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. При цьому, захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту порушення законного права (свободи, інтересу) саме суб`єкта звернення до суду, тобто, позивача.
Частиною 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права, в зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень, особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.
Навіть у разі наявності порушення вимог Закону діями суб`єкта владних повноважень зазначене не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями. При цьому, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Таким чином, властивостями оскарження наділені лише ті рішення, дії чи бездіяльність, які створюють реальні правові наслідки для цієї особи, впливають на стан її суб`єктивних прав і обов`язків. А захист прав, свобод та інтересів в адміністративному судочинстві має відповідати критерію ефективності і призводити до відновлення правового становища особи, яке існувало до такого порушення.
З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини для того, щоби мати можливість звернутися за захистом до суду особа має довести, що вона є жертвою порушення прав. Щоб претендувати на статус жертви такого порушення, оспорюваний захід має безпосередньо зашкодити особі (рішення «Аксу проти Туреччини» пункт 50; «Тенасе проти Молдови»).
Предметом спору у даній справі є оскарження позивачем відмови Міністерства внутрішніх справ України у виготовленні нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, яка викладена в листі №Д-10236/22 від 01.07.2020 р.
Таким чином, права позивача у спірних правовідносинах порушено саме відмовою МВС у видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із включенням до його складу щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
При цьому, у відмові, оформленій листом №Д-10236/22 від 01.07.2020 р., МВС не здійснювало розрахунку кожної складової грошового забезпечення позивача із визначенням їх розміру, з яким позивач був б не згідний, тому зобов`язання в судовому порядку відповідача видати позивачу довідку із зазначенням конкретних сум складових грошового забезпечення при відсутності порушеного права є передчасним.
У випадку, якщо позивач за результатом вчиненого відповідачем на виконання рішення суду у вказаній справі, розрахунку кожної складової грошового забезпечення буде не згідний, він не позбавлений права звернутися до суду із відповідним позовом.
Колегія суддів вважає, що вказані вимоги також заявлені позивачем передчасно, а тому судом першої інстанції правомірно відмовлено у їх задоволенні.
Доводи апеляційної скарги позивача правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги позивача колегія суддів не вбачає.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ЄСПЛ у п.36 по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п.30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року).
Судова колегія зазначає, що згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).
Разом з тим, у відповідності до вимог ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо часткового задоволення позову.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена 30 червня 2021 року (у зв`язку з перебуванням суддів Білої Л.М. у період з 05.04.2021 року по 23.04.2021 року на лікарняному, а у періоди з 26.04.2021 по 30.04.2021 та з 07.06.2021 року по 18.06.2021 у відпустці, ОСОБА_2 у період з 05.05.2021 року по 14.05.2021 року у відпустці, ОСОБА_3 у період з 07.06.2021 року по 18.06.2021 у відпустці).

Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Гонтарук В. М.    Курко О. П.