ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року                                                                м. Херсон
Справа №766/2635/18
Провадження №22-ц/819/904/21
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)
судді:                                         Базіль Л.В.
Приходько Л.А.
секретар судового засідання: Дундич А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 вересня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Майдан С.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа – Перша Херсонська державна нотаріальна контора про визначення частки у спільному майні та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :
У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Перша Херсонська державна нотаріальна контора, про визначення частки у спільному майні та визнання права власності в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 14 липня 2004 року його батьками був придбаний будинок АДРЕСА_1 , право власності на який оформлено на ім`я батька – відповідача у справі.
З часу придбання будинку, позивач разом із батьками був зареєстрований та проживав в зазначеному будинку.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , після смерті якої ним подано до Першої Херсонської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, в якій відкрито спадкову справу до майна померлої. 
Звернувшись 08 лютого 2018 року до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3 , позивач отримав відмову у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на підтвердження того, що померла мати є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 .
Вказав, що домоволодіння придбано його батьками під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі, а отже є спільним майном подружжя. З урахуванням положень ст.372 ЦК України частка спадкодавця у спільній сумісній власності має становити Ѕ частину. Оскільки ОСОБА_4 також є спадкоємцем після померлої дружини ОСОБА_3 , то позивач просив визначити, що частка померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в праві спільної сумісної власності на будинок АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на ј частку будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері – ОСОБА_3 .
Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24 вересня 2020 року позов задоволений.
Ухвалено визначити, що частка померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в праві спільної сумісної власності на будинок АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері – ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 24 лютого 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 24 вересня 2020 року відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить заочне рішення суду скасувати.
Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції здійснив розгляд справи за відсутні підстави для постановлення заочного рішення, не зваживши на подану 22 вересня 2020року відповідачем заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю укладення договору про надання йому правової допомоги та ознайомлення з матеріалами справи.
Також вказав, що суд неправильно обрахував частку позивача у спадковому майні після померлої ОСОБА_3 , оскільки належним чином не перевірив наявність інших спадкоємців до майна померлої, у тому числі прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , який на час смерті ОСОБА_3 проживав разом з останньою та був зареєстрованим у спірному будинку.
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер. Спадкоємцем померлого є відповідач у справі, який прийняв спадщину після смерті сина, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник - адвокат Діневич О.М. апеляційну скаргу просили задовольнити з підстав, викладених у скарзі. 
Представник ОСОБА_2 – адвокат Федак Л.Р. просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як таке, що є законним та обґрунтованим. Пояснила, що на час відкриття спадщини після померлої ОСОБА_3 , її син ОСОБА_5 не проживав разом із матір`ю, оскільки відбував покарання в місцях позбавлення волі, а отже спадщину не прийняв.
Представник Першої Херсонської державної нотаріальної контори до суду не з`явився У письмовій заяві від 22 квітня 2021року завідувач нотаріальної контори просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника.
Заслухавши доповідача, сторони та їх представників сторони, перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 19 грудня 1975 року перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . 
Частиною 1 статті 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Згідно зі ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.368 ч.3 ЦК України).
За частиною 2 статті 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Встановлено, що подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належало домоволодіння АДРЕСА_1 , право власності на яке в установленому законом порядку за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 14 липня 2004 року було оформлено на ім`я ОСОБА_1 .
Ці обставини сторонами визнаються та не оспорюються.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.
Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із частиною першою ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини першої ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
За змістом частини третьої ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Із матеріалів спадкової справи №714/2015 до майна померлої ОСОБА_3 , заведеної Першої Херсонською державною нотаріальною конторою встановлено, що 30 листопада 2015 року позивач подав заяву про прийняття спадщини після померлої матері, а 08 лютого 2018 року звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але згідно листа Першої Херсонської державної нотаріальної контори №414/02-14 від 08 лютого 2018 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі відповідно свідоцтва на право на спадщину у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с.55, 65, 66).
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_3 на ј частину домоволодіння АДРЕСА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що спадкоємцями померлої є її син (позивач) та чоловік (відповідач), які прийняли спадщину згідно ст.1269 ч.1 та ст.1268 ч.3 ЦК України та успадковують майно у рівних частках по ј частини кожний, виходячи із Ѕ частини спадкової маси у вигляді вказаного домоволодіння, яке належало померлій на праві власності.
Проте повністю погодитися із рішенням суду не можна з огляду на таке.
Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша ст.76 ЦПК України).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Як стверджує відповідач і це підтверджується наданими суду доказами, спадкоємцями померлої ОСОБА_3 , крім сторін у справі, також був її син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який станом на час смерті спадкодавця ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживав разом з батьками у жилому будинку АДРЕСА_1 та був у ньому зареєстрованим.
Заперечуючи факт прийняття ОСОБА_5 спадщини після померлої матері, адвокат позивача - ОСОБА_6 вказала, що на час відкриття спадщини ОСОБА_5 хоча й був зареєстрованим у домоволодінні, але за місцем реєстрації не проживав, оскільки відбував покарання у місцях позбавлення волі.
З листа Управління забезпечення діяльності у південному регіоні Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 18 червня 2021року №6/6/3-828/43 встановлено, що ОСОБА_5 раніше відбував покарання у державній установі «Дар`ївська виправна колонія (№10)» у період з 28 жовтня 2009 року по 06 вересня 2013 року, звідки вибув за адресою АДРЕСА_2 . Згідно даних архівної облікової картотеки станом на 23 вересня 2015 року ОСОБА_5 покарання в установах виконання покарань не відбував та в слідчих ізоляторах не утримувався.
Інших аргументів проти доводів апеляційної скарги щодо наявності трьох спадкоємців після померлої ОСОБА_3 позивач та його представник не навели, належних та допустимих доказів на спростування цих обставин не надали.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що постановлене у справі заочне рішення в порядку ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню, як таке, що ухвалене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.
Під час розгляду справи встановлено, що спадкоємцями померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 були ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а отже вважаються такими, що прийняли спадщину та ОСОБА_2 , яких прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори.
Ураховуючи, що спадкове майно складається з 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 та усі спадкоємці успадкували майно у рівних частках, то частка кожного із спадкоємців дорівнює 1/6 частині у домоволодінні.
Матеріали справи свідчать, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер.
Згідно листа Першої Херсонської державної нотаріальної контори від 15 березня 2021року після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа №272/2019 за заявою про прийняття спадщини за законом від 17 квітня 2019 року, поданої ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення пред`явлених позовних вимог ОСОБА_2 та визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1 .

Щодо порядку розгляду справи
Відповідно до ст.280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вирішуючи питання про проведення заочного розгляду справи, суд першої інстанції в ухвалі від 24 вересня 2020 року зазначив про те, що належним чином повідомлений відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився у призначене судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, відзив проти позову не надав, а відтак існують підстави для застосування ст.280 ч.1 ЦПК України.
Разом із цим, з матеріалів справи встановлено, що 22 вересня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю укладення відповідачем договору про надання правничої допомоги з адвокатом та ознайомлення з матеріалами справи. Суд не прийняв до уваги вказану заяву відповідача та помилково зазначив, що відповідач не повідомив про причини неявки до суду, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині слід визнати обґрунтованими.
Згідно ст.141 ч.13 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Ураховуючи, що за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 постановлене у справі заочне рішення від 24 вересня 2020 року в порядку ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню, а доводи скарги задоволенню, то понесені апелянтом судові витрати, пов`язані з оплатою ним судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2114,40грн., слід покласти на позивача.
Керуючись ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 вересня 2020 року скасувати та прийняти нову постанову.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа – Перша Херсонська державна нотаріальна контора про визначення частки у спільному майні та визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2114,40грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складений 05 липня 2021 року.

Головуючий                                                                                   В.О. Бездрабко
Судді:                                                                                       Л.В. Базіль
      Л.А. Приходько