ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 липня 2021 року                                                                                м.Суми

                                                               Справа №585/1477/21 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/1147/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання – Кияненко Н.М.
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», 
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 травня 2021 року, постановлену у складі судді Євтюшенкової В.І., в приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області, 
В С Т А Н О В И В:
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»), треті особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександр Леонідович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Разом із вказаною позовною заявою ОСОБА_1 до суду подано заяву про забезпечення позову, яку мотивує тим, що вона перебуває у трудових відносинах з військовою частиною НОМЕР_1 і відповідно отримує заробітну плату. Приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та направлено до виконання у військову частину НОМЕР_1 .
З метою забезпечення позову просить зупинити стягнення по виконавчому провадженню, відкритому з примусового виконання виконавчого напису № 6574, виданого 17 лютого 2021 про звернення стягнення на доходи боржника.
Роменський міськрайонний суд Сумської області ухвалою від 27 травня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовив.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 6574 від 17 лютого 2021 року.
У доводах апеляційної скарги зазначає, що вона є учасником бойових дій. Крім заробітної плати, ніяких інших доходів не має. Стягнення коштів із заробітної плати на підставі незаконного виконавчого напису порушує її права.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, оскільки в ній відсутнє обґрунтування необхідності забезпечити позов. Крім того, позивачка не вказує, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
       Проте, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, так як суд першої інстанції дійшов його неповно встановивши обставини, що мають значення для розгляду справи, з порушенням норм процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
В силу ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року із змінами, внесеними постановою ВСУ від 12.06.2009 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому слід враховувати, що вжитті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Виходячи зі змісту ст.ст. 149-153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Виходячи з положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема, виконавчих написів нотаріусів.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Роменського міськрайонного суду Сумської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез О.Л. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором № 008-29522-190712 від 19 липня 2012 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», стягнення заборгованості провадиться за період з 07 травня 2020 року по 30 листопада 2020 року. Сума заборгованості становить 16 382,54 грн та витрати за вчинення виконавчого напису в розмірі 650 грн. Загальна заборгованість становить 17 032,54 грн.
23 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. у ВП № 64651342 по примусовому виконанню вказаного виконавчого напису винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника (а.с.4).
Отже, у випадку, якщо спір буде вирішено на користь позивача, будуть відсутні підстави для стягнення на підставі виконавчого документу, який виданий в рамках примусового виконання виконавчого напису нотаріуса. Відтак, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до порушення прав позивача.
Таким чином, виходячи з викладеного, наявні підстави для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 6574, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 17 лютого 2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Колегія суддів зауважує, що такий захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та істотно не вплине на права та інтереси ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
Заявлений вид забезпечення позову, а саме: зупинення стягнення на підставі оскарженого виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, відповідає п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, має тимчасовий характер і діє до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Отже на підставі пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п.п. 1,4; 381; 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 травня 2021 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною 17 лютого 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 6574 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» боргу за кредитним договором, виконання якого здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом Олександром Леонідовичем.
Постанова підлягає негайному виконанню.
Копію постанови направити для виконання приватному виконавцю виконавчого округу Сумської області Мукорезу Олександру Леонідовичу (вул. Привокзальна, будинок 25, офіс 412, м. Суми, 40022). 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                         Т.А. Левченко 

Судді :                                                                  О.І.Собина

                                        С.С.Ткачук