Справа № 341/560/21 
Провадження № 22-ц/4808/1072/21 
Головуючий у 1 інстанції Мергель М. Р. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
головуючої                Пнівчук О.В.
суддів :                 Девляшевського В.А., Мелінишин Г.П. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду від 24 травня 2021 року вскладі судді Мергель М.Р., усправі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
в с т а н о в и в :
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_3 , який зареєстрований виконкомом Бурштинської міської ради 31 грудня 2015 року, актовий запис №116.
            Позовні вимоги мотивував тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалось, між ними відсутнє взаєморозуміння, дітей у шлюбі не має, відповідачка згоди на розірвання шлюбу не дає, тому змушений звернутись до суду з даним позов. 
Посилаючись на те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб носить формальний характер, просив його розірвати.
Ухвалою Галицького районного районного від 07 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
24 травня 2021 року відповідач ОСОБА_2 подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги не визнає та просила зупинити провадження в справі та надати час на примирення терміном на 6 місяців.
Ухвалою Галицького районного суду 24 травня 2021 року провадження у цивільній справі зупинено до закінчення строку для примирення, а саме до 24 жовтня 2021 року.
У поданій апеляційній скарзі позивач просить ухвалу суду скасувати і поновити провадження у зазначеній справі.
Зазначив, що оскаржуваною ухвалою суду порушено його права, оскільки він створив іншу сім`ю. На даний час проживає зі своє дівчиною ОСОБА_4 в республіці Польща та чекають на народження спільної дитини.
Стосунки з відповідачкою за останні два роки були складними та нестерпними, в зв`язку з чим він повідомив її про те, що має намір розлучитись. Однак відповідачка своїми діями безпідставно затягує даний процес, знаючи що збереження сім`ї є неможливим.
Відповідач вважав, що надання строку для примирення призводить до затягування розгляду справи та не враховує його інтереси, так як він бажає створити нову сім`ю, а його майбутня дружина вагітна.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про зупинення провадження у справі розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з відсутності згоди дружини на розірвання шлюбу та її намірами на збереження сім`ї, що відповідає нормі ст. 111 СК України та ч.7 ст. 240 ЦПК України. Строк для примирення є обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі, відповідно до п.4 ч.1 ст. 251 ЦПК України.
Згідно п.14 ч.1 ст. 353 ЦПК України до ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, відносяться ухвали про зупинення провадження у справі.
Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч.2 ст. 353 ЦПК України).
За змістом ст. 353 ЦПК України, оскаржувана ухвала переглядається в апеляційному порядку лише в частині зупинення провадження. Отже, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості надавати висновок щодо обґрунтованості та доцільності строку заходів для примирення подружжя, визначених ст. 111 СК України та ч.7 ст. 240 ЦПК України.
Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.
Пунктом 4 частини 1статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.
Згідно з п. 3 ч. 1ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 ч.1 ст. 251 цього Кодексу,- до закінчення строку для примирення, визначеного судом.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду.
Отже, у разі, якщо суд приходить до висновку про необхідність надання подружжю строку для примирення, він відповідно до імперативної вказівки п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України зобов`язаний зупинити провадження у справі. Строк, на який зупинене провадження судом першої інстанції, не перевищує загальний строк, встановлений ч.7 ст.240 ЦПК України.
Таким чином, при вирішенні питання щодо зупинення провадження у справі, суд дотримався вимог цивільного процесуального законодавства.
Доводи апеляційної скарги про те, що при наданні сторонам строку для примирення суд не врахував обставини, якими позивач обґрунтовував позов, а саме фактичне створення нової сім`ї, що ухвала суду прийнята без урахування положень СК України, згідно яких сім`я ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що дітей вони не мають, з часу звернення до суду вони так і не примирились, позивач бажає зареєструвати шлюб з іншою жінкою, не заслуговують на увагу, як на підставу для скасування ухвали суду, так як оскаржувана ухвала, згідно положень ст. 353 ЦПК України, підлягає оскарженню тільки в межах перевірки дотримання судом правил зупинення провадження у справі, а не з будь яких інших підстав.
Ухвала суду в частині надання сторонам строку для примирення як така, що не передбачена ст. 353 ЦПК України, не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, тому незгода позивача з ухвалою суду в цій частині, може бути включена позивачем в апеляційну скаргу на рішення суду, якщо він буде з ним не згоден.
За таких обставин колегія суддів не вважає можливим робити аналіз доводам апеляційної скарги щодо незгоди позивача з ухвалою суду в частині задоволення клопотання відповідачки про надання сторонами строку для примирення та визначення терміну такого строку, оскільки вирішення даних питань виходить за межі обґрунтованості зупинення провадження у справі.
Отже, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому, в силу ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду від 24 травня 2021 - без зміни.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                        О.В. Пнівчук
Судді:                                                                В.А. Девляшевський                                                                                 Г.П. Мелінишин