ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 р. 	Справа № 440/892/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Чалого І.С. ,  Бершова Г.Є. 
за участю секретаря судового засідання  Сузанського О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2021, суддя Г.В. Костенко,  повний текст складено 30.04.2021 по справі № 440/892/21
          за позовом     Фермерського господарства "Товсте"  
          до     Головного управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України                   
          про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Товсте" (далі – ФГ «Товсте», позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 27.10.2020 №0000510904.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Полтавській  області від  27.10.2020  №0000510904.
Головне управління ДПС у Полтавській області (далі - відповідач), не погодившись із рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просило його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив про неврахування судом першої інстанції, що отримане позивачем відповідно до вищевказаних накладних пальне зберігалось в місцях, на які не отримано відповідну ліцензію на право зберігання пального, оскільки не могло бути відвантажене в повному обсязі до паливних баків наявних у товариства транспортних засобів.
Позивач надав письмові пояснення, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що видами діяльності ФГ «Товсте» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний);  вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; вирощування інших однорічних і дворічних культур; змішане сільське господарство; допоміжна діяльність у рослинництві; діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами; вантажний автомобільний транспорт, що підтверджується витягом Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
З 16.09.2020 по 25.09.2020 відповідачем проведено фактичну перевірку ФГ «Товсте»   за місцем провадження діяльності ФГ "Товсте", що знаходиться за адресою: с. Товсте, Семенівський район, Полтавська область, за період з  01.01.2020 по дату закінчення перевірки, за результатами якої складено акт від 25.09.2020 №164/16-31-32-03/33977244 (а.с. 126-131).
В акті перевірки зазначено про порушення позивачем:
- ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", а саме, зберігання пального в місцях, на які не отримувалися  ліцензії,
Представник позивача відмовився від підписання вищевказаного акту перевірки, про що складено акт № 1458/16-31-32-03 від 25.09.2020 (а.с. 132).
 27.09.2020 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000510904, яким до ФГ "Товсте" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем "Адміністративні штрафи та інші санкції у розмірі 500 000,00 грн (т.1 а.с. 11).
Позивачем подано до ДПС України скаргу на податкове повідомлення-рішення, за результатами розгляду якої податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області  від 27.09.2020 № 0000510904 залишено без змін (т. 1 а.с. 86-93).
Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності у позивача обов`язку в отриманні ліцензії, оскільки пальне використовується ним виключно для потреб власного споживання, паливні баки транспортних засобів не являються акцизними складами, як 10000 кубічних метрів пального.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) акцизний склад - це:
а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;
б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.
Не є акцизним складом:
а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії;
б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.
Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу;
в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;
г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;
ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару;
Статтею 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (далі - Закон № 481) визначено, що:
місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування;
зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.
Статтею 15 Закону № 481 визначено, що зберігання пального здійснюється суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії. Річна плата за ліцензії на право зберігання пального встановлена у розмірі 780 гривень. Суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право зберігання пального на кожне місце зберігання пального.
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
Для отримання ліцензії на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:
документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;
акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;
дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.
Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник. Заява про видачу ліцензії та визначені Законом № 481 документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України, за місцем розташування місць зберігання пального.
Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 20 календарних днів з дня одержання зазначених документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону № 481 за зберігання пального без наявності ліцензії до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів в сумі 500 000 гривень.
Статтею Законом № 481 передбачено, що ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються:
підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету;
підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву;
суб`єктами господарювання для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто - та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.
Також суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.
Інших виключень щодо отримання суб`єктами господарювання ліцензій на право зберігання пального норми Закону № 481 не містять.
Таким чином, у розумінні Закону № 481 суб`єкту господарювання необхідно отримувати ліцензію для здійснення зберігання пального у стаціонарних цистернах/ємностях.
Судовим розглядом встановлено, що ФГ «Товсте» придбало пальне у ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "МАРКА+" на підставі договору поставки № 1/01-20 від 30.01.2020, що підтверджується видатковими накладними №РН-0000006 від 05.02.2020, №РН-0000030 від 29.04.2020, №РН-0000036 від 19.05.2020, №РН-0000050 від 20.07.2020, товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти) №6 від 05.02.2020, №30 від 29.04.2020, №36 від 19.05.2020, №50 від 20.07.2020, рахунками-фактурами №СФ-0000004 від 31.01.2020, №СФ-0000030 від 28.04.2020, №СФ-0000036 від 19.05.2020, №СФ-0000050 від 20.07.2020, податковими накладними №4 від 31.01.2020, №8 від 28.04.2020, №6 від 19.05.2020, №2 від 20.07.2020 (а.с. 18-40).
Також ФГ «Товсте» придбало дизельне пальне у ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" на підставі договору поставки № Х193/о від 11.04.2018 та додаткової угоди до нього від 02.01.2020, що підтверджується податковими накладними № 712 від 12.03.2020, №2287 від 25.03.2020, № 2324 від 31.03.2020, № 244 від 02.06.2020, 285 від 04.06.2020, №1894 від 26.06.2020, № 21 від 03.07.2020, №2288 від 27.07.2020, №420 від 02.09.2020, рахунками на оплату №ТА000000904 від 11.03.2020, №ТА000001111 від 25.03.2020, №ТА000001183 від 31.03.2020, №ТА000002030 від 02.07.2020, №ТА0000002453 від 26.06.2020, №ТА000002563 від 03.07.2020, №ТА0000003010 від 27.07.2020, накладними на реалізацію №ТА000000398 від 13.03.2020, №ТА000000531 від 25.03.2020, №ТА000000599 від 31.03.2020, №ТА000000600 від 31.03.2020, №ТА000001012 від 02.06.2020,, №ТА0000001241 від 03.07.2020, №ТА000001514 від 27.07.2020, №ТА000001812 від 02.09.2020, товарно- транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти) № ТА000000398 від 13.03.2020, №ТА000000531 від 25.03.2020, №ТА000000599 від 31.03.2020, №ТА000000600 від 31.03.2020, №ТА000001012 від 02.06.2020, №ТА000001241 від 03.07.2020, №ТА000001514 від 27.07.2020, №ТА000001812 від 02.09.2020 (а.с. 41-73,85).
Апелянт зазначає, що отримане позивачем відповідно до вищевказаних накладних пальне зберігалось в місцях, на які не отримано відповідну ліцензію на право зберігання пального, оскільки не могло бути відвантажене в повному обсязі до паливних баків наявних у товариства транспортних засобів.
Судовим розглядом встановлено, що згідно даних бухгалтерського обліку ФГ "Товсте" найбільша кількість залишків дизельного пального становить 7310 літрів. При цьому, загальна місткість баків транспортних засобів ФГ "Товсте" становить 5439 літрів, у обробітку господарства знаходиться 780,95 га ріллі. Таким чином, обсяг пального, що не міг бути розміщений у баках транспортних засобів склав 1871 літр. 
Згідно письмових пояснень позивача, придбання більших обсягів пального було пов`язано з проведенням польових робіт та збільшенням обсягів заправлення баків сільськогосподарської техніки. У зв`язку з тим, що  проведення польових робіт на земельних ділянках загальною площею 780,95 га, які мають різну віддаленість від місця знаходження ФГ "Товсте", дизельне пальне зливалося  у паливозаправник, який не має жодної прив`язки  до місця (території), оскільки є транспортним засобом, призначеним для транспортування пального.
Відповідачем зазначені обставини не спростовано.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів зазначає, що на балансі позивача не перебувають стаціонарні паливні ємкості чи паливні склади для його зберігання, у зв`язку з чим ФГ "Товсте" не повинно отримувати ліцензію на право зберігання пального, якщо таке пальне використовується для власних потреб у пересувних (не стаціонарних) ємкостях (цистернах).
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено факту зберігання позивачем пального в місцях, на які не отримано відповідну ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 27.10.2020 №0000510904 є неправомірним та підлягає скасуванню.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого обгрунтованого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 308, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 по справі № 440/892/21  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	І.С. Чалий    Г.Є. Бершов   	
Постанова складена в повному обсязі  23.09.2021