Ухвала
02 серпня 2021 року
м. Київ                                                                        
 
справа № 521/8117/17
провадження № 61-12234ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у складі колегії суддів: Заїкіна А. П., 
Погорєлової С. О., Таварткіладзе О. М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» про відшкодування майнової шкоди, спричиненої унаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» (далі - ПрАТ «Європейський страховий союз») про відшкодування майнової шкоди, спричиненої унаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП). 
 
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 02 червня 2016 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці 
25-ої Чапаївської дивізії в місті Одесі, не урахував дорожню обстановку, не витримав безпечну дистанцію, унаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Смарт», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є позивачка, унаслідок чого він зазнав механічних пошкоджень. 
 
Згідно з полісом № АЕ/9022347 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13 квітня 
2016 року, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 як власника джерела підвищеної небезпеки на момент ДТП була застрахована ПрАТ «Європейський страховий союз». 
 
Посилаючись на те, що ПрАТ «Європейський страховий союз» у добровільному порядку не виплатив їй страхове відшкодування, а ОСОБА_1 не відшкодував вартість відновлювального ремонту, належного їй транспортного засобу, позивачка просила стягнути з відповідачів солідарно на її користь: на відшкодування майнової шкоди - 42 500,00 грн; пеню - 1 647,10 грн; інфляційні втрати - 966,18 грн; три проценти річних - 264,71 грн; витрати на правову допомогу - 5 000,00 грн. 
 
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень 
 
Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 вересня
2017 року позов ОСОБА_2 задоволено. 
 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь ОСОБА_2 45 377,99 грн, з яких: на відшкодування майнової шкоди - 42 500,00 грн; пеня - 1 647,10 грн; інфляційні втрати - 966,18 грн; три проценти річних - 264,71 грн.
 
Стягнуто у рівних частках з ОСОБА_1 та ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь ОСОБА_2 5 000,00 грн на відшкодування витрат на правову допомогу та 640,00 грн сплаченого судового збору.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 вересня2017 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково. 
 
Стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь ОСОБА_2 на відшкодування майнової шкоди 27 821,13 грн, пеню у розмірі 1 647,10 грн, інфляційні втрати - 966,18 грн, три проценти річних - 264,71 грн 
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування майнової шкоди 14 678,87 грн 
 
В іншій частині позову відмовлено.
 
Стягнуто у рівних частках з ОСОБА_1 та ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640,00 грн. 
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
У липні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій він просив змінити постанову Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року, зменшивши суму стягнутої з нього на користь ОСОБА_2 майнової шкоди на суму податку на додану вартість у розмірі 5 964,23, а також змінити розподіл судових витрат, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Перевіривши наведені доводи та вивчивши надані докази, вважаю, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, а строк поновленню.
 
Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для заявника.
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування 
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Ціна позову у даній справі становить 45 377,99 грн, яка станом на 01 січня 
2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00*100=227 000,00).
 
Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону. 
 
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Щодо доводів касаційної скарги про те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та виняткове значення для заявника 
 
Посилання заявника на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, є необґрунтованими. Посилаючись на наявність зазначених обставин, заявник не навів обґрунтованих доводів, в чому полягає фундаментальне значення розгляду справи для формування єдиної правозастосовної практики. 
 
Щодо доводів заявника про те, що справа має для нього виняткове значення, Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявник не навів переконливих доводів, які б свідчили про те, що справа має для нього виняткове значення, а сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не дає підстав для висновку про відкриття касаційного провадження у малозначній справі.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 
07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, відсутні підстави вважати, що розгляд справи має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та виняткове значення для заявника у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» про відшкодування майнової шкоди, спричиненої унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:        	Г. І. Усик     І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак