ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року	Львів	Справа № 166/511/21 пров. № А/857/12645/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
          головуючого судді Довгополова О.М., 
          суддів  Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,
з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення    Ратнівського районного суду Волинської області    від 07 червня 2021 року    у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Ковельського районного управління Головного управління Національної поліції у Волинській області - Бенедисюка В`ячеслава Васильовича, Головного управління Національної поліції у Волинській області       про визнанння протиправною та скасування постанови, -

суддя (судді) в суді першої інстанції – Фазан О.З.,
час ухвалення рішення не вказаний,
місце ухвалення рішення – смт. Ратне,
дата складання повного тексту рішення не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (сел.Ратне) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Бенедисюка В`ячеслава Васильовича, Головного управління Національної поліції у Волинській області, в якому просив суд про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 981244 від 08.03.2021 року за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121, ч.6 ст.121, ст.36 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 07 червня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (сел.Ратне) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Бенедисюка В`ячеслава Васильовича про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 981244 від 08.03.2021 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126,ч.5 ст.121,ч.6 ст.121 ,ст.36 КУпАП і надіслано справу на новий розгляд до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (сел.Ратне) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Бенедисюка В`ячеслава Васильовича. Відмовлено у закритті провадження у справі про адміністративне правопорушення, порушене поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (сел.Ратне) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Бенедисюком В`ячеславом Васильовичем стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126,ч.5 ст.121,ч.6 ст.121 ,ст.36 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області судові витрати у розмірі 1377 ( одна тисяча триста сімдесят сім ) гривень.
Рішення мотивоване тим, що з проглянутого відеозапису не вбачається, що відповідач ОСОБА_2 розглядав адміністративне провадження стосовно позивача за ч.2 ст. 126, ч.5,ч.6 ст.121 ,ст. 136 КУпАП. Окрім того, на думку суду першої інстанції, порушено порядок розгляду відповідачем ОСОБА_2 адміністративної справи та постанова у справі про адміністративне правопорушення складена з порушенням ст. 283 КУпАП, що частково знайшло своє підтвердження в ході дослідження доказів по справі, в тому числі і тих, які надано відповідачем.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 981244 від 08.03.2021 року за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121, ч.6 ст.121, ст.36 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова ОСОБА_1 не підписувалась та не надсилалась, також вказує, що в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом позивачем. Також, на думку скаржника, неналежним є доказ, поданий відповідачем для доведення вини позивача, оскільки такий не засвідчений електронним цифровим підписом. Також скаржник вказує, що відеозаписом не зафіксовано ні моменту зупинки транспортного засобу позивача, ні роз`яснення йому процесуальних прав.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. 
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно з постановою серії БАБ № 981244 від 08.03.2021 року на позивача за ч.2 ст.126,ч.5 ст.121,ч.6 ст.121 ,ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за те, що він, керуючи незареєстрованим мотоциклом "Вайпер актів", о 18 годині 08.03.2021 року перебував без мотошолому, мотоцикл не зареєстрований у встановленому законом порядку, при цьому керував без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1 (а) ,п.п.2.3 (г),п.п. 30.1 Правил дорожнього руху. У пункті 7 цієї постанови зазначено додається "відеофіксація".
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України “Про дорожній рух” від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з статтею 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото – і кінозйомки, відеозапису, засобів фото – і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Враховуючи наведене, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.
Враховуючи наведене, колегія суддів не бере до уваги твердження апелянта про неналежне завірення відеоматеріалів, доданих відповідачем, як доказ, до матеріалів справи електронним цифровим підписом, оскільки законодавством не встановлено такої вимоги щодо відеодоказів.
Як видно із відеоматеріалів, доданих до матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 керував мотоциклом, втікав від працівників поліції та був зупинений працівниками поліції за перебування без мотошолому, тобто в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, за що передбачений штраф 51 гривня ( в редакції на день вчинення правопорушення). Разом з тим, з проглянутого відеозапису не вбачається, що відповідач ОСОБА_2 встановив ,що позивач керував мотоциклом , яким не має права керувати, тобто склад правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП , за що передбачено штраф 510 грн ( в редакції на час вчинення правопорушення ) та позивач керував не зареєстрованим транспортним засобом, тобто вчинив правопорушення за ч.6 ст. 121 КУпАП , за що передбачено штраф 170 грн (в редакції на час вчинення правопорушення). Також з відеозапису видно, що позивач відмовився проходити тестування на стан алкогольного сп`яніння, а після прибуття понятих заперечує і сам факт керування транспортним засобом.
Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність направлення справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд з метою всебічного та повного встановлення обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд –                              

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 07 червня 2021 року у справі № 166/511/21 залишити без змін.
 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Р. Й. Коваль