Справа № 461/3621/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 33/811/1242/21                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

15 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Богдана Ігоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шандер Костянтина Ігоровича на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 02 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, 

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накладено стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «RENAULT», модель «LAGUNA», р.н. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 420,40 грн. судового збору.
За постановою суду 23 квітня 2020 року об 12 годині 23 хвилини в зону митного контролю митного поста «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби смугою руху «червоний коридор», у напрямку із Республіки Польща до України, в`їхав автобус марки «Богдан», модель «А-09202» р/н НОМЕР_3 під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , та у якому, в якості пасажира, переміщувався громадянин України ОСОБА_1 . В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього, в АСМО «Інспектор» спрацювала АСАУР (коди 401-1, 801-1, «По даній особі наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення»).
Шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними ФМ «Пасажирського пункту пропуску» та ФМ «Диспетчер зони митного контролю» АСМО «Інспектор» встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 24.12.2019 року близько 11 год. 17 хв. обравши смугу руху «зелений коридор» ввіз на територію України через митний пост «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби в митному режимі «тимчасове ввезення терміном до 60 днів», під зобов`язання про вивезення № UA209030/2019/702559 від 24.12.2019 у термін до 22.02.2020. транспортний засіб марки «RENAULT», модель «LAGUNA», р.н. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 (країна реєстрації - Польща).
Згідно відмітки у паспортному документі ES584721, який виданий органом 6513 - 05.12.2014 та дійсний до 05.12.2024 p., ОСОБА_1 прийнятий на тимчасовий консульський облік у Генеральному консульстві України в Кракові з 13.12.2019 до 23.05.2020.
Згідно даних програмно-інформаційного комплексу «Інспектор» та єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), транспортний засіб марки «RENAULT», модель «LAGUNA», р.н. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 з митної території України, станом на 23.04.2020 громадянином України ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений.
На момент перетину кордону, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було.
У відповідності до ст. 192 Митного кодексу України, до найближчого органу доходів і зборів, щодо обставин аварії чи непереборної сили, громадянин України ОСОБА_1 не звертався.
Згідно ч.3 ст. 380 Митного кодексу України, громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. У своїх поясненнях наданих на окремому аркуші гр. ОСОБА_1 зазначив що авто знаходиться у несправному стані.
Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 6 ст. 481 МК України.
На дану постанову судді захисник-адвокат Шандер К.І. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 02 червня 2021 року, скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.
Вказує, що апелянт не заперечує проти того, що він дійсно 24.12.2019 через митний пост «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби ввіз на митну територію України на 60 днів легковий автомобіль марки «RENAULT», модель «LAGUNA». Також апелянт погоджується з тим, що вивезти автомобіль необхідно до 22.02.2020 року, однак апелянт не вивіз вказаний автомобіль за межі України не з власної вини, адже мали місце форс-мажорні обставини.
Звертає увагу, що відповідно до Оперативної інформації щодо заходів, які вживаються іноземними країнами з протидії розповсюдженню Covid-19, опублікованої на офіційному сайті Міністерства закордонних справ України у Польщі було заборонено в`їзд іноземців до Республіки Польща та припинено прикордонний рух на польсько-укрїнському кордон (витяг з оперативної інформації додається).
Вказує, що відповідно до адміністративних матеріалів, апелянту необхідно було вивезти автомобіль до 22.02.2020. Форс-мажорні обставини з`явилися 17.03.2021, тобто апелянт мав можливість вивезти автомобіль до форс-мажору, а саме до 17.03.2020. Таким чином, починаючи з 22.02.2020 і до 17.03.2020 автомобіль перебував в Україні 24 дні, а вже 17.03.2020 карантин визначено як форс-мажорна обставина. На переконання апелянта, за 6 днів до закінчення 30-ти денного строку почали діяти форс-мажорні обставини, тобто непереборна сила, яка не залежить від дій апелянта.
Зазначає, що з вини апелянта транспортний засіб незаконно перебував на території України тільки 24 дні, а далі почали діяти форс-мажорні обставини, тобто вини в тому, що автомобіль перебував на території України більше 30 днів немає. Натомість вина апелянта полягає в тому, що ним допущено перевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу більше ніж на 20 діб, але не більше ніж 30 днів. За вказаних обставин, дії апелянта містять склад адміністративного правопорушення передбачене ч.5 ст. 481 МК України. 
В обґрунтування пропуску строку на апеляційне скарження, апелянт покликається на те, що про притягнення до адміністративної відповідальності апелянт дізнався під час спроби «розмитнити» вищевказаний легковий автомобіль на Одеській митниці Держмитниці. Представник апелянта, адвокат Шандер К.І. отримав повний текст постанови Галицького районного суду м.Львова від 02.06.2021 року лише 17.08.2021 після направлення відповідної заяви.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1  та його захисник – адвокат Шандер К.І. у судове засідання не прибули, натомість адвокат Шандер К.І. подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його особистої участі та участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення представника митного органу, який заперечив проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така задоволенню не підлягає.
Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил посадова особа зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.
Частиною 6 статті 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Згідно зі ст. 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Відповідно до ч.3 ст. 380 Митного кодексу України, громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. У своїх поясненнях наданих на окремому аркуші гр. ОСОБА_1 зазначив що авто знаходиться у несправному стані.
За змістом ч. 5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Отже, перевищення встановленого статтею 380 МК України строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу або конфіскації транспортного засобу.
З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується із висновком судді першої інстанції про те, що в діях  ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
Висновок судді місцевого суду про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, за наведених у постанові обставин, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, а саме даними: протоколу про адміністративне правопорушення №0948/20900/20 від 23.04.2020 року, доповідної записки інспектора митного поста від 23.04.2020, копією паспорта ОСОБА_1 , копією контрольного талону, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, письмовими поясненнями від 23.04.2020, витягом з АСМО «Інспектор», та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.
Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.
Своїми діями, що виразилися у перевищенні строку тимчасового ввезення транспортного засобу – «RENAULT», модель «LAGUNA», р.н. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 (країна реєстрації - Польща), у режимі «тимчасове ввезення терміном на 60 днів» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.
Згідно з ч.1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Між тим, ОСОБА_1 не надав пояснення причин невиконання зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу, тобто порушник не підтвердив того факту, що він з приводу не порушення строку доставлення транспортного засобу на митницю звертався в органи доходів і зборів.
Крім цього, як в суді першої інстанції, та і під час апеляційного розгляду обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст.481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності, під час судового розгляду не встановлено, як і не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною пропуску строку тимчасового ввезення на митну територію України автомобіля марки ««RENAULT», модель «LAGUNA», р.н. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 (країна реєстрації - Польща).
Наявність на території України карантинних заходів у зв`язку із поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 жодним чином не перешкоджало ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.ст.192, 460 МК України звернутись із відповідною заявою до митного органу, у якій вказати причини неможливості вивезення транспортного засобу, як то карантинні заходи та/або перебування автомобіля на ремонті.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо неможливості вивезення транспортного засобу через карантинні заходи, оскільки ці заходи не охоплюють весь період часу на який ОСОБА_1 перевищив встановлений законом строк.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови судді першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Ураховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для зміни чи скасування рішення не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Шандеру Костянтину Ігоровичу строк апеляційного оскарження постанови судді Галицького районного суду м.Львова від 02 червня 2021 року.
Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 02 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шандер Костянтина Ігоровича – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк