УХВАЛА

11 серпня 2021 року 
Київ
справа №640/10527/20
адміністративне провадження №К/9901/21793/21
Суддя Верховного Суду  у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В.Е., розглянувши клопотання Державного  бюро розслідувань про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі №640/10527/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного  бюро розслідувань про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, -
УСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2021 року відкрито провадження за касаційною скаргою Державного бюро розслідувань на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі №640/10527/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного  бюро розслідувань про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі.
У тексті касаційної скарги міститься клопотання скаржника про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року.
Також, 01 липня 2021 року від Державного  бюро розслідувань надійшло клопотання про розгляд заявленого ним у касаційній скарзі клопотання про зупинення виконання вищевказаних рішень.
У клопотанні наведені мотиви з приводу того, що виконання оскаржуваних рішень призведе до неправомірних стягнень коштів з Державного бюджету України, які в подальшому не можуть бути повернуті, оскільки статтею 381 КАС України встановлені обмеження щодо повороту виконання рішення суду в окремих категоріях справ. 
В обгрунтування заявником зазначено, що відповідно до резолютивної частини оскаржуваного рішення суду першої інстанції, залишеного без змін постановою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 поновлено на посаді, що є рівнозначною посаді слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) ДБР в Головному слідчому управлінні Державного бюро розслідувань, а за відсутності такої посади - на іншій рівнозначній посаді в цьому (або іншому) державному органі та стягнуто з ДБР на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 321 148 грн 80 коп.
Водночас, така посада згідно штатного розпису у центральному апараті ДБР відсутня. Крім того, на теперішній час у центральному апараті ДБР відсутні рівнозначні та нижчі вакантні посади державної служби.
Таким чином від ДБР вимагається затвердити нову організаційну структуру, що суперечить положенням статті 9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», адже організаційна структура системи ДБР затверджується Президентом України. А також призначити без проведення конкурсу, у порушення вимог статті 14 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» ОСОБА_1 на нововведену посаду державної служби, з одночасним звільненням одного із працівників ДБР, оскільки штатна чисельність ДБР обмежена законом (1600 працівників), а створення додаткових посад є неможливим.
Відтак, виконання оскаржуваного рішення, на думку заявника,  буде грубо порушувати не лише права та інтереси ДБР, але й третіх осіб, працівників ДБР, ураховуючи необхідність звільнення певних працівників, всупереч, як положенням КЗпП України так і Закону України «Про Державне бюро розслідувань».
Водночас, скаржник посилається на постанову Верховного Суду від 18.12.2019 року №9901/548/19, де зазначалося, що жоден орган державної влади не має права впливати або іншим способом втручатись в діяльність правоохоронних органів та зазначати необхідність притягнення будь-кого до кримінальної відповідальності або звільнення.
Оскільки виконання оскаржуваних рішень фактично зачіпає і навіть порушує права та інтереси працівників ДБР, а у подальшому унеможливить повернення цих осіб у попередній правовий статус, застосування такого заходу, як зупинення виконання таких судових рішень є доцільним та навіть необхідним, на думку заявника.
Крім того, скаржник також зазначає, що безспірним є те, що встановлені чинним трудовим законодавством компенсаційні механізми для працівника, як то наприклад, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не передбачають чітких критеріїв оцінки пропорційності відповідальності і врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця.
Тому, на думку заявника, у даному випадку саме суд повинен при розгляді подібних справ з врахуванням загальних принципів адміністративного судочинства, особливо принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, брати до уваги також інтереси державного органу, дотримуватися розумного балансу між інтересами працівника та роботодавця.
У протилежному випадку, за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення та бути несправедливим для роботодавця, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема, із виплати заробітної плати іншим працівникам.
Так, згідно статті 381 КАС України, у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.
Враховуючи приписи статті 239 КЗпП України та статей 380, 381 КАС України, незворотнім наслідком виконання оскаржуваних рішень буде і те, що безпідставно виплачені кошти з Державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань ДБР повернуті в Державний бюджет не будуть, отже у майбутньому відновлення прав відповідача буде об`єктивно неможливим, оскільки застосування інституту повороту виконання судового рішення у спірних правовідносинах не допускається.
Також, скаржник звертає увагу, що таке зупинення не буде порушувати баланс інтересів сторін, а також не порушуватиме прав позивача, адже у разі підтвердження правомірності оскаржуваного судового рішення за ним зберігається право на стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, аж по день фактичного поновлення на посаді.
Водночас, положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними у деяких випадках.
Таким чином, Державне  бюро розслідувань вважає, що наведені ним обставини, свідчать про те, що у разі виконання оскаржуваних рішень захист його прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів; такі обставини є вагомими і свідчать про необхідність зупинення виконання оскаржуваного рішення у цій справі до закінчення її перегляду у касаційному порядку.
Крім того, заявник зазначає, що 01 липня 2021 року ним отримано лист Державної казначейської служби України від 30 червня 2021 року про зупинення операцій на рахунках Державного  бюро розслідувань з метою списання коштів на користь ОСОБА_1 в сумі 321 148, 80 грн. на підставі виконавчого листа №640/10527/20.
Ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2021 року було надано десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для подання сторонами своїх міркувань та заперечень щодо поданого клопотання Державного  бюро розслідувань про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі №640/10527/20.
ОСОБА_1 своїм правом на подання заперечень на заявлене відповідачем клопотання не скористався.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.
За приписами частини першої статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Вирішуючи цю заяву, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини.
Розгляд питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням оскаржуваних судових рішень.
У свою чергу, для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень необхідна наявність поважних причин, які б давали підстави для зупинення виконання судового рішення.
Перевіривши доводи скаржника, наведені у клопотанні про зупинення виконання судових рішень, необхідно зазначити про наявність в цій справі виключних підстав, а саме можливість стягнення коштів до розгляду касаційної скарги, які в подальшому  можуть бути не повернуті з урахуванням статті 381 КАС України.
Отже, при розгляді клопотання встановлена необхідність зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі  до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Керуючись статтями 340, 375 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
Клопотання Державного  бюро розслідувань про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі №640/10527/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного  бюро розслідувань про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі - задовольнити.
Зупинити виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі до закінчення їхнього перегляду в касаційному порядку.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                                                                          В. Е. Мацедонська