Справа № 991/5054/21
Провадження 1-кс/991/5132/21

У Х В А Л А 

27 липня 2021 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , 

перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на повідомлення начальника Четвертого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_3 від 02.07.2021 № Х-4085/12-41/21,

ВСТАНОВИЛА

27 липня 2021 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 (скаржника) на повідомлення начальника Четвертого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_3 від 02.07.2021 № Х-4085/12-41/21 про те, що 22.06.2021 старший слідчий Четвертого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 прийняв рішення про закриття кримінального провадження № 42017000000002368 від 24.07.2017 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України). 

Скаржник зазначає, що він отримав лише повідомлення про закриття кримінального провадження ОСОБА_4 , але не отримав самої постанови усупереч ч. 3, 4 ст. 284 КПК України. Всі оскарження рішення про закриття повторного досудового розслідування (ймовірно, мається на увазі закриття кримінального провадження) були проігноровані як Івано-Франківським міським судом, та і Личаківським судом м. Львова. Скаржник просить: 1) скасувати рішення про закриття кримінального провадження № 42017000000002368 від 24.07.2017; 2) зобов`язати слідчого ОСОБА_4 ознайомити скаржника із матеріалами досудового розслідування № 42017000000002368 від 24.07.2017, та, відповідно до положень КПК України надіслати копію постанови про закриття; 3) зобов`язати слідчого СВ ТУ ДБР у м. Львові допитати скаржника як потерпілу сторону, оскільки дане провадження закривалося без проведення такого допиту, фактично, не розпочавшись; 4) поновити процесуальний строк для оскарження, оскільки скаржник його пропустив не по своїй вині, а у зв`язку із тим, що оскаржуване повідомлення він отримав на руки аж 14.07.2021; 5) провести розгляд цієї скарги у режимі телеконференції (ймовірно, мається на увазі відеоконференції), попередньо витребувавши копію оскаржуваного рішення у ТУ ДБР у м. Львові та матеріали справи.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідча суддя дійшла такого висновку.

Із зазначених доводів та прохальної частини скарги можливо встановити, що скаржник просить скасувати саме рішення про закриття кримінального провадження, хоча і зазначає, що скарга стосується повідомлення про факт такого закриття.

У ч. 1 ст. 303 КПК України міститься вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування (ч. 1 ст. 303 КПК України). Зокрема, п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні рішення слідчого (детектива) про закриття кримінального провадження. Крім цього, скаржник просить зобов`язати слідчого СВ ТУ ДБР у м. Львові виконати слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії у межах цього кримінального провадження — ці вимоги доцільно розглядати у контексті можливого скасування рішення про закриття кримінального провадження та продовження досудового розслідування, оскільки скаржник не зазначає та не надає доказів на підтвердження того, що він звертався про вчинення цих дій безпосередньо до органу досудового розслідування із клопотанням про вчинення будь-яких процесуальних дій у порядку ст. 220 КПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню. Слідча суддя не встановила таких підстав.

Скарга на рішення слідчого (детектива) про закриття кримінального провадження може подаватися заявником, потерпілим, його представником чи законним представником. Скаржник не надає будь-якого підтвердження свого процесуального статусу у цьому кримінальному провадженні, а тому можливість встановлення належного процесуального статусу особи, що звертається зі скаргою, є сумнівною.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. З урахуванням доводів скаржника щодо того, що рішення про закриття кримінального провадження було прийняте у формі постанови від 22.06.2021, але отримав повідомлення про закриття він лише 14.07.2021, а скаргу підписав 16.07.2021, слідча суддя вважає на етапі вирішення питання про відкриття провадження, що скарга могла бути подана у строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України. 

Відповідно до вимог ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду розглядаються слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України. Підсудність кримінальних проваджень Вищому антикорупційному суду передбачена у ст. 33-1 КПК України із відсилочною нормою до ч. 5 ст. 216 КПК України. Також, слідча суддя звертає увагу, що підсудність Вищого антикорупційного суду поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. (пункт 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України) Оскільки у цьому випадку досудове розслідування здійснюється із 24.07.2017, кримінальне провадження було розпочате до моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» (до 22.09.2019 року). При цьому, кримінальне провадження, як вбачається зі скарги, не здійснювалось Національним антикорупційним бюро України, з урахуванням суб`єкта, що прийняв процесуальне рішення про закриття кримінального провадження. Сукупний аналіз статей 33-1, 216 та пункту 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України вказує на те, що станом на момент розгляду, така скарга з урахуванням того, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не здійснювалось та не здійснюється Національним антикорупційним бюро України, скарга є непідсудною Вищому антикорупційному суду. Скаржник має право звернутися до відповідного суду, до підсудності якого (до юрисдикції якого) належить орган, що склав або прийняв документ, що оскаржується. З урахуванням положень про підсудність скарг у ст. 306 КПК України, ці норми поширюються на всі справи, які розглядаються стосовно конкретного кримінального провадження, в тому числі скарги.

Скарга повертається, якщо, зокрема, скарга не підлягає розгляду у цьому суді (п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України). Тому, слідча суддя приходить до висновку, що цю скаргу потрібно повернути скаржнику.

Керуючись статтями 303-308 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Повернути скаргу ОСОБА_2 на повідомлення начальника Четвертого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_3 від 02.07.2021 № Х-4085/12-41/21 про те, що 22.06.2021 старший слідчий Четвертого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 прийняв рішення про закриття кримінального провадження № 42017000000002368 від 24.07.2017 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами. 

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії. 
Слідча суддя   	ОСОБА_1