ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2072/16-ц  Номер провадження 22-ц/814/1607/21	Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого – судді - доповідача   Дорош А.І.
Суддів:    Лобова О.А., Триголова В.М.
при секретарі:  Коротун І.В. 
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 
представник позивача ОСОБА_2 

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 квітня 2021 року, ухвалене суддею Городівським О.А., повний текст рішення складено - 30 квітня 2021 року 

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про усунення порушень постачання газу, -
В С Т А Н О В И В:
07 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Полтавагаз» про усунення порушень постачання газу.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Право власності на вказане майно набуто на підставі договору купівлі-продажу будинку від 05.11.2003 року, посвідченого Першою миргородською державною нотаріальною конторою. Земельна ділянка, на якій розташований будинок, позивачем приватизована. Будинок газифікований згідно робочого проекту газопостачання від 1988 р. З часу набуття права власності позивач постійно укладав типові договори з АТ «Полтавагаз» щодо постачання газу. Оплату послуг здійснює вчасно та у повному обсязі. У процесі газоспоживання побутові опалювальні прилади некоректно працюють та вимикаються через низький тиск газу. Позивач пов`язує такі перебої в роботі приладів із порушенням порядку підключення до газової мережі, зокрема від газового підводу до його будинку під`єднано шляхом перекидання по повітрю та стінах господарських будівель, іншого будинку, розташованого на сусідній АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 . Існуюче під`єднання до мережі газопостачання не відповідає потребі споживання двох будинків. Враховуючи уточненні у судового розгляду позовні вимоги, позивач просив суд зобов`язати АТ «Полтавагаз» безоплатно усунути перешкоди у безперебійному постачанні газу до будинку АДРЕСА_1 , тиск якого не може бути мінімально допустимого значення, зазначеного нормативними та технічними документами на газові прилади у пристрої, в його будинок шляхом, в тому числі, від`єднання від вводу в його будинок під`єднання газу до будинку АДРЕСА_2 . Окрім того, просив суд зобов`язати відповідача безоплатно ліквідувати, як невідповідний технічним нормативам, зовнішній дворовий повітряний газопровід від вхідного газопроводу стояку житлового будинку АДРЕСА_1 по території його домоволодіння до будинку АДРЕСА_2 . 

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 квітня 2021 року - відмовлено у повному обсязі у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз».

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що докази які містяться в матеріалах справи, не підтверджують доводи позивача про те, що існуюча схема газопостачання не забезпечує належну роботу газових приладів у будинку позивача, розташованого по АДРЕСА_1 , через підключення до неї житлового будинку по АДРЕСА_2 . Споживання газу будинком АДРЕСА_3 жодним чином не впливає на нормальну роботу газових приладів у будинку позивача. Доказів, які б ставили б під сумнів висновки експертизи, що проведені під час розгляду справи, позивачем не надано. Таким чином, вимога позивача про усунення перешкод у безперебійному постачанні газу, визнана судом безпідставною, а тому задоволенню не підлягає. Стосовно вимоги позивача щодо ліквідування зовнішнього дворового повітряного газопроводу, суд дійшов висновку, що дійсно за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 05.01.2021 року № 21763/20-43 встановлено, що зовнішній дворовий повітряний газопровід від вхідного газопроводу стояку житлового будинку АДРЕСА_1 по території даного домоволодіння до будинку АДРЕСА_3 не в повній мірі відповідає наданим проектним рішенням, Правилам безпеки систем газопостачання, ДБН В. 2.5-20:2018 «Газопостачання» (в частині вимог п.п.7.2.,7.26,7.40,7.92), але виявленні порушення не є значними. Недоліки газопроводу дійсно підлягають усуненню задля створення максимально безпечних умов газопостачання до будинків як по АДРЕСА_1 так і по АДРЕСА_3 . Разом з тим, обраний спосіб захисту свого права є непропорційним суті порушеного права. Так, вимога позивача про ліквідацію зовнішнього газопроводу зумовить порушення прав власника будинку по АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_3 , яка є добросовісним споживачем послуг, і яка в якості відповідача у справі залучена не була. Тому, виявленні порушення можливо усунути в менш обтяжливий спосіб, зокрема шляхом проведення ремонтних робіт газопроводу. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки експертизи не можна приймати до уваги за їх невідповідністю обставинам справи. Зазначає, що у висновку експертизи від 29.04.2020 року немає відмітки експертів про невідповідність фактичного стану повітряного газопроводу робочому проекту. У висновку експертизи від 05.01.2021 року експертом не дається оцінка виявленим розбіжностям між технічною документацією і фактичному стану повітряного газопроводу, а навпаки, вказується, що газопровід відповідає проектній документації. Вказує, що питання «який тиск газу в його будинку був станом на 26.10.2016 року» (до самовільної, без повідомлення його та експертів, заміни відповідачем труби повітряного газопроводу з більшого на менший діаметр) експертизою не вирішувався та на даний час це питання вирішити неможливо. Вважає, що відповідач навмисно знищив по справі докази. Звертає увагу, що його приватизована земельна ділянка не має цільового призначення «утримання та догляд за комунікаціями інших домогосподарств». Його будинок газифікований згідно робочого проекту газопостачання, в якому відсутні будь-які відомості про повітряний газопровід між його будинком та будинком АДРЕСА_3 . Вважає, що будинок АДРЕСА_3 є двоповерховий, газ до нього підведений без врахування реальної можливості газопостачання до двох споживачів від газового вводу до його будинку шляхом перекидання по повітрю та по стінам його господарських споруд по території його земельної ділянки газової труби від зовнішнього вводу газопроводу в його будинок до будинку АДРЕСА_2 на сусідній вулиці. Зазначає, що такий газопровід загрожує його життю і життю членів його сім’ї. Приведення цього газопроводу до відповідності вимог Правил безпеки неможливо, так як встановлення на території його домоволодіння додаткових наземних опор під газопровід в обмежених умовах створює додаткові перешкоди у користуванні літньою кухнею, земельною ділянкою. Повітряний газопровід, який проведений лише з метою економії коштів ПАО «Полтавагаз», ОСОБА_3 за рахунок його безпеки, його території, створює йому та його сім’ї перешкоди у користуванні земельної ділянкою і тому такий газопровід та території його земельної ділянки необхідно ліквідувати.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Полтавагаз» просить її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою по АДРЕСА_1 . Право власності на вказане майно набуто на підстав договору купівлі-продажу будинку від 05.11.2003 року, посвідченого Першою миргородською державною нотаріальною конторою (т.1 а.с. 22).

Будинок розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,0620 га, кадастровий номер 5310900000:50:043:0062, яка належить ОСОБА_1 , що підтверджується копією державного акту ЯЗ №168123 від 24.12.2008 року (т.1 а.с. 21).

Вказаний будинок є газифікованим, що підтверджується робочим проектом на газопостачання житлового будинку по АДРЕСА_4 , 15 від 1988 року, яким визначено план вводу газу в будинок, план газопроводу, схема газопроводу, кількість та діаметр газової магістралі та запірної арматури, місцерозташування та споживча потужність газових приладів (т.1 а.с. 9-20).

З схеми газопроводу вбачається, що до магістралі газопостачання будинку АДРЕСА_1 під`єднано інший будинок, розташований по АДРЕСА_3 .

Газопровід складається з труб сталевих різного діаметру, що розташовані згідно схеми, та проходять по стінах житлового будинку та металевим опорам, що розташовані на ділянці домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Аналогічна схема підключення до газової мережі будинку відображена і в Робочому проекті на газопостачання житлового будинку по АДРЕСА_2 від 1995 року (т. 1 а.с. 160-166).

Власником житлового будинку господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 , яка залучена до участі у справі в якості третьої особи. 

Право власності ОСОБА_3 набуто на підставі свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок № НОМЕР_1 від 03.12.1998 (т. 1 а.с. 117).

В ході судового розгляду було проведено ряд експертиз. 

Так, за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи складено висновок експертів від 29.04.2020 року № 16219/18-44/11485/20-44, яким встановлено, що повне відкриття запірних кранів та опалювальної автоматики в будинку АДРЕСА_3 не може бути причиною падіння тиску газу в будинок АДРЕСА_1 до рівня, при якому припиняється робота опалюваної автоматики, так як для нормальної роботи газового котла та колонки необхідний номінальний тиск 1274 Па (1,274 кПа), при наявному тиску в трубах системи газопостачання в 2,347 кПа (т. 2 а.с. 71-82).

У подальшому за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи складено висновок експертів від 05.01.2021 року № 21763/20-43, яким встановлено, що зовнішній дворовий повітряний газопровід від вхідного газопроводу стояку житлового будинку АДРЕСА_1 по території даного домоволодіння до будинку АДРЕСА_3 не в повній мірі відповідає наданим проектним рішенням, Правилам безпеки систем газопостачання, ДБН В. 2.5-20:2018 «Газопостачання» (в частині вимог п.п.7.2, 7.26, 7.40, 7.92). До порушень експерт відніс наступні: не встановленні металеві опори для газопроводу, стик з труб різного діаметру має ознаки іржі та не містить захисного фарбування, невідповідність організації проходу через зовнішню стіну житлового будинку по АДРЕСА_2 щодо газопровідної труби з умовним проходом 25 мм (т. 2, а.с. 139-148).

Оцінюючи докази долучені до справи, суд першої інстанції вказав, що пред`являючи позов до відповідача в якості підстави позову ОСОБА_1 вказував, що існуюча схема газопостачання не забезпечує належну роботу газових приладів в будинку позивача, розташованого по АДРЕСА_1 через підключення до неї житлового будинку по АДРЕСА_3 .

Разом з тим, докази які містяться в матеріалах справи, не підтверджують такі доводи позивача. За результатами експертного дослідження від 29.04.2020 року №16219/18-44/11485/20-44 встановлено, що повне відкриття запірних кранів та опалювальної автоматики в будинку АДРЕСА_3 не може бути причиною падіння тиску газу в будинок АДРЕСА_1 до рівня, при якому припиняється робота опалюваної автоматики, так як для нормальної роботи газового котла та колонки необхідний номінальний тиск 1274 Па (1,274 кПа), при наявному тиску в трубах системи газопостачання в 2,347 кПа. 

З цього вбачається, що споживання газу будинком АДРЕСА_3 жодним чином не впливає на нормальну роботу газових приладів у будинку позивача. 

Доказів, які б ставили б під сумнів висновки експертизи, позивачем не надано.

Таким чином, вимога позивача про усунення перешкод у безперебійному постачанні газу визнана судом безпідставною, а тому задоволенню не підлягає. 

Стосовно вимоги позивача, щодо ліквідування зовнішнього дворового повітряного газопроводу, суд визнав, що за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 05.01.2021 року № 21763/20-43 дійсно встановлено, що зовнішній дворовий повітряний газопровід від вхідного газопроводу стояку житлового будинку АДРЕСА_1 по території даного домоволодіння до будинку АДРЕСА_3 не в повній мірі відповідає наданим проектним рішенням, Правилам безпеки систем газопостачання, ДБН В. 2.5-20:2018 «Газопостачання» (в частині вимог п.п.7.2.,7.26,7.40,7.92).

В той же час, виявленні порушення не є значними. Частина з даних порушень встановлена саме на території домогосподарства позивача, де газопровід вмурований в оздоблювальний матеріал будинку і відсутня опора прольоту труби надземного газопроводу.

Разом з тим відповідачем надавалися докази недопуску працівників АТ «Полтавагаз» до частини газопроводу, розташованого на території домоволодіння ОСОБА_1 , що самим позивачем не спростовано. 

Суд першої інстанції встановив, що газопровід введений в експлуатацію понад 25 років. Протягом цього періоду часу власник будинку АДРЕСА_3 безпечно використовував цей газопровід та має легітимні очікування на подальше його використання. 

Недоліки газопроводу дійсно підлягають усуненню, задля створення максимально безпечних умов газопостачання до будинків як по АДРЕСА_1 , так і по АДРЕСА_3 .

Разом з тим, обраний спосіб захисту свого права є непропорційним суті порушеного права. 

Так, вимога позивача про ліквідацію зовнішнього газопроводу зумовить порушення прав власника будинку по АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_3 , яка є добросовісним споживачем послуг і яка в якості відповідача у справі залучена не була. 

Тож, на переконання суду першої інстанції, виявленні порушення можливо усунути в менш обтяжливий спосіб, зокрема шляхом проведення ремонтних робіт газопроводу. 

З огляду на встановленні обставини дана позовна вимога визнана судом першої інстанції такою, що задоволенню не підлягає. 

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17).

Як вже зазначалося вище, у даній справі позивач ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із позовом, в якому просив зобов`язати АТ «Полтавагаз» безоплатно усунути перешкоди в безперебійному постачанні газу до будинку АДРЕСА_1 , тиск якого не може бути мінімально допустимого значення, зазначеного нормативними та технічними документами на газові прилади в пристрої в його будинок шляхом, в тому числі, від`єднання від вводу в його будинок під`єднання газу до будинку АДРЕСА_3 . Окрім того, просив суд зобов`язати відповідача безоплатно ліквідувати, як невідповідний технічним нормативам, зовнішній дворовий повітряний газопровід від вхідного газопроводу стояку житлового будинку АДРЕСА_1 по території його домоволодіння до будинку АДРЕСА_3 .

Вирішуючи даний спір, судом першої інстанції правильно враховані висновки проведених судових будівельно-технічних експертиз, згідно яких встановлено, що повне відкриття запірних кранів та опалювальної автоматики в будинку  АДРЕСА_3 не може бути причиною падіння тиску газу в будинок  АДРЕСА_1 , до рівня при якому припиняється робота опалюваної автоматики, так як для нормальної роботи газового котла та колонки необхідний номінальний тиск 1274 Па (1,274 кПа), при наявному тиску в трубах системи газопостачання в 2,347 кПа (т.2, а.с. 71-82).Зовнішній дворовий повітряний газопровід від вхідного газопроводу стояку житлового будинку АДРЕСА_1 по території даного домоволодіння до будинку АДРЕСА_3 не в повній мірі відповідає наданим проектним рішенням, Правилам безпеки систем газопостачання, ДБН В. 2.5-20:2018 «Газопостачання»,в частині вимог п.п.7.2.,7.26,7.40,7.92 (т.2, а.с. 139-147).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 у даному випадку обрано неналежний та неефективний спосіб захисту порушених прав, а виявлені порушення й невідповідності зовнішнього дворового повітряного газопроводу наданим проектним рішенням, Правилам безпеки систем газопостачання, ДБН В. можливо усунути у менш обтяжливий спосіб, зокрема шляхом проведення ремонтних робіт газопроводу. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач придбав у 2003 році домоволодіння з уже облаштованим у ньому газопостачанням, позивач, як його власник, повинен був передбачати порядок ним користування, позивач бачив як проходить газопровід та був згоден на придбання цього домоволодіння. Як правильно вказав суд першої інстанції, ОСОБА_3 притягнута позивачем до участі у справі у якості третьої особи, на яку неможливо судом покласти певні зобов`язання. Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що позивачем у належний процесуальний спосіб не змінювалися предмет та підстави позову.

Доводи апеляційної скарги щодо не можливості прийняття до уваги вказаних висновків експертиз за їх невідповідністю обставинам справи, оскільки питання «який тиск газу в його будинку був станом на 26.10.2016 року» (до самовільної, без повідомлення його та експертів, заміни відповідачем труби повітряного газопроводу з більшого на менший діаметр) експертизою не вирішувався та на даний час це питання вирішити неможливо, є безпідставними, оскільки експертизи призначалися судом саме за клопотанням позивача ОСОБА_1 , питання та обсяг досліджень ОСОБА_1 не оскаржувались та ним проводилась повна їх оплата.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що отримавши заяву ОСОБА_1 , працівниками Миргородського РПГ ПАТ «Полтавагаз» 29.09.2016 року здійснено вихід за адресою проживання позивача, а саме: АДРЕСА_1 для перевірки тиску у газопроводі, але ОСОБА_1 було відмовлено працівникам ПАТ «Полтавагаз» у допуску до газифікованого об`єкту за вказаною адресою, про що було складено відповідний акт (т.2 а.с. 27), тому доводи апеляційної скарги щодо навмисного знищення доказів відповідачем у справі є необґрунтованими, арешт у справі відносно газопроводу у домоволодінні, як забезпечення позову, не накладався. 

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 – 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду  цивільних справ, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 квітня 2021 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
       
       Повний текст постанови складено 05 липня 2021 року.

СУДДІ:                А. І. Дорош                 О. А. Лобов                 В. М. Триголов