ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7130/21 Справа № 215/7079/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд  у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді –                Барильської А.П.,  
суддів -                                     Бондар Я.М., Зубакової В.П.
секретар судового засідання -  Голуб О.О.
сторони:
позивач –  ОСОБА_1 
відповідач – Приватне підприємство «ЖЕК «Оселя»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року, яке ухвалено суддею Квятковським Я.А. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять, -
В С Т А Н О В И В:
В грудні 2020 року позивач  ОСОБА_1 звернувся із позовом до Приватного підприємства «ЖЕК «Оселя» (надалі ПП«ЖЕК «Оселя») про захист прав споживача.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що  26 липня 2012 року між ОСОБА_1  та ПП«ЖЕК «Оселя» укладено Договір надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій,  відповідно до п.1.1 якого виконавцем забезпечується надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та утримання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо у будинку АДРЕСА_1 обов`язком споживача є своєчасна оплата за надані послуги за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором. 
Відповідно до п. 1.2 Договору надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, невідкладною частиною договору є тарифи на послуги, що додаються до договору. Розрахунковим періодом є календарний місяць
Згідно з додатком № 1 до Договору надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, тариф для квартири АДРЕСА_2 , в якій проживає позивач, за утримання будинку, споруд та прибудинкових територій за 1 м. кв. житла становить 3,00 грн. без ПДВ для мешканців 1-го поверху. Мешканці 2-10 поверхів додатково сплачують за енергопостачання та технічне обслуговування ліфтів з одним ліфтом 0,50 грн. без ПДВ.
Відповідно до підп. 3.1.4 п. 3.1 Договору надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, споживач має право на отримання інформації від виконавця про складових послуг, загальну суму платежу.
Згідно з підп. 3.4.2 п. 3.1 Договору надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, виконавець зобов`язаний надавати споживачу в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік складових послуг, загальну суму місячного платежу, споживання, режим надання послуг, тощо. 
Отже, у зв`язку із тим, що квартира позивача розташована на 3-му поверсі та у будинку один ліфт, тариф для позивача становить 3,50 грн. без ПДВ, а загальна сума платежу за договором становить 213,15 грн. (3,50 грн. * 60.9 м. кв.) за місяць.
У п. 2.2 Договору надання послуг з  утримання будинків  та прибудинкових  територій встановлено, що послуги сплачуються споживачем (позивачем) не пізніше 15 числа місяця, що настає за розрахунковим на розрахунковий рахунок, зазначений в квитанції, що надається виконавцем, або надсилається поштою.
За період дії договору з 26 липня 2012 року по день подання позовної заяви (100 календарних місяців) позивач належним чином виконував зобов`язання за договором, ним сплачено на користь відповідача грошові кошти у розмірі 29 284,26 грн., у зв`язку із чим у позивача виникла переплата за надані послуги у розмірі 7 969,26 грн. (29 284,26 грн. - 21 315,00 грн.), яка не визнається відповідачем, що підтверджується останнім рахунком за утримання будинку за листопад 2020 року, надісланим відповідачем, в якому вказана переплата за послуги не зазначена. 
На підставі вище викладеного позивач просив суд визнати суму коштів 7 969,26 грн. як переплату, здійснену ОСОБА_1 за Договором про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій від 26 липня 2012 року, що укладений між ОСОБА_1 та ПП «ЖЕК Оселя», та зобов`язати відповідача зарахувати у суму майбутніх платежів, починаючи з 01 грудня 2020 року, за договором про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій від 26 липня 2012 року, що укладений між ОСОБА_1 та ПП «ЖЕК Оселя», суму переплати у розмірі 7 969,26 грн., яка виникла станом на 14 грудня 2020 року.
Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі  позивач  ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
На думку апелянта, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, не встановив на захист якого права поданий був позов, чи порушене, не визнане або оспорене таке право відповідачем, а також не з`ясував чи призведе задоволення заявлених вимог до реального та ефективного поновлення порушеного права позивача.
Крім того, позивач вказує на те, що суд першої не з`ясував факт наявності чи відсутності переплати позивача за Договором про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій за період від 26 липня 2012 року по день звернення з позовом, тобто по 16 грудня 2020 року, що становить 7 969,26 грн., та яка не визнається відповідачем.
Позивач ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції не з`ясував чи укладались між позивачем та відповідачем додаткові угоди до Договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, якими б вносились зміни до його істотних умов, а саме в частині підвищення вартості послуг, доведення до відповідача складових послуг, загальну суму платежу, тощо.
Також апелянт вважає, що Договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій в частині тарифів між позивачем та відповідачем не було змінено, одностороння зміна істотних умов договору відповідачем не передбачена, тому вартість послуг залишається незмінною.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, винесеним з додержанням норм матеріального та процесуального права, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.
Учасники справи, будучі належним чином, завчасно, повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, що у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.
28 серпня 2021 року на адресу Дніпровського апеляційного суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд даної цивільної справи за його відсутності (том №2 а.с. 1-3). 
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, відзиву відповідача на апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - зміні в частині мотивів відмови в задоволенні позову, з наступних підстав.  
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с. 9).
26 липня 2012 року що між сторонами укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 6-7).
Згідно Додатку №1 до Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 26 липня 2012 року, тариф по АДРЕСА_4 , станом на 26 липня 2012 року, складає 3 гривні без ПДВ та для мешканців 2-10 поверхів енергопостачання та технічне обслуговування ліфтів 0,50 коп. (а.с. 8).
Відповідно до п. 2.5 Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 26 липня 2012 року, сторони узгодили, що тарифи на послуги можуть корегуватися з огляду на тарифи підрядних організацій, в разі зміни податків і зборів, мінімального рівня заробітної плати, ставок орендної плати, цін на матеріальні ресурси, інших цін і тарифів (а.с. 6).
Згідно розрахунку, проведеного власно позивачем ОСОБА_1 з 11 жовтня 2012 року по 11 грудня 2020 року сплачено 29 284,26 грн. за надання послуг утримання будинків та прибудинкових територій (а.с. 13-15). 
Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_1   посилався на те, що за період дії Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 26 липня 2012 року по день подання позовної заяви, він належним чином виконував зобов`язання за Договором, ним сплачено на користь відповідача грошові кошти у розмірі 29 284,26 грн., у зв`язку із чим у позивача виникла переплата за надані послуги у розмірі 7 969,26 грн. (29 284,26 грн. - 21 315,00 грн.), яка не визнається відповідачем, що підтверджується останнім рахунком за утримання будинку за листопад 2020 року, надісланим відповідачем, в якому вказана переплата за послуги не зазначена. 
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до статей 15, 16 ЦК України, не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред`явлення позовних вимог про визнання сплачених коштів переплатою та зобов`язання відповідача зарахувати суму сплачених коштів у суму майбутніх платежів, а рахунки відповідача самі по собі будь яких правових наслідків для позивача не створюють.
Колегія суддів погоджується з остаточним висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про захист прав споживача, однак не може погодитись з мотивами відмови в задоволенні позову, з огляду на наступне.
За правилами ч. 1 ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Тобто лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
До житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Відповідно до частини третьої, четвертої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
У силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь, зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з даним позовом, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що за період дії Договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, з 26 липня 2012 року по день подання позовної заяви ним належним чином виконуються зобов`язання за договором, сплачено на користь відповідача грошові кошти у розмірі 29 284,26 грн., у зв`язку із чим у позивача виникла переплата за надані послуги у розмірі 7 969,26 грн., яка не визнається відповідачем, що підтверджується останнім рахунком за утримання будинку за листопад 2020 року, надісланим відповідачем, в якому вказана переплата за послуги не зазначена. 
Відповідно до пункту 2.5 Договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, з 26 липня 2012 року сторони узгодили, що тарифи на послуги можуть корегуватися з огляду на тарифи підрядних організацій, в разі зміни податків і зборів, мінімального рівня заробітної плати, ставок орендної плати, цін на матеріальні ресурси, інших цін і тарифів (а.с. 6). 
Згідно власного розрахунку, наданого позивачем ОСОБА_1 з 11 жовтня 2012 року по 11 грудня 2020 року сплачено 29 284,26 грн. ( а.с. 13-15).
Відповідно до рішення виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 01 листопада 2013 року, було погоджено тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території. Відповідно до рішення тарифи за 1 кв. м. на утримання будинків та споруд становили 3 грн. (а.с. 143). 
Рішенням виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 2015 року про погодження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, які надаються ПП «ЖЕК «Оселя», було погоджено зміну тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, в т.ч. за адресою АДРЕСА_1 : тариф за 1 кв. м. становить 4,38 грн.
Згідно рішенням виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради  Києво - Святошинського району Київської області №471 від 22 грудня 2017 року про внесення  змін до  рішення « Про погодження тарифів на  послуги з  утримання будинків,  споруд та прибудинкових територій, які надаються ПП «ЖЕК «Оселя» внесено зміни в рішення виконавчого комітету від 07 листопада 2017 року №389, відповідно до вищевказаного рішення тариф за 1 кв. м. на утримання будинків і споруд з 2-го поверху та вище з одним ліфтом становить 5,60 грн. (а.с.145).
Рішенням виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №193 від 12 червня 2018 року про погодження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, які надаються ПП «ЖЕК «Оселя», було погоджено зміну тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, в т.ч. за адресою АДРЕСА_1 : тариф за 1 кв. м. становить 6,88 грн., (а.с. 146-147).
При цьому, як вбачається з матеріалів справи доказів того, що позивач ОСОБА_1   має переплату за Договором про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій від 26 липня 2012 року, що укладений між ОСОБА_1  та ПП «ЖЕК Оселя» у розмірі 7969,26 грн., позивачем, відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, суду не надано та матеріали справи їх не містять.
Натомість, згідно розрахунку заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, наданого відповідачем ПП «ЖЕК Оселя», позивач ОСОБА_1 ,. станом на 16 грудня 2020 року, має заборгованість за надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій у розмірі 418,99 грн., який перевірено колегією суддів і який колегія вважає вірним(а.с.234-236).
У зв`язку з чим, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1  з підстав того, що відповідно до статей 15, 16 ЦК України, не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред`явлення позовних вимог про визнання сплачених коштів переплатою та зобов`язання відповідача зарахувати суму сплачених коштів у суму майбутніх платежів, оскільки в даному випадку позивачу слід відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що ним відповідно до вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що він має переплату за Договором про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій від 26 липня 2012 року, що укладений між ОСОБА_1  та ПП «ЖЕК Оселя» у розмірі 7969,26 грн.
Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої не з`ясував факт наявності чи відсутності переплати позивача за Договором про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій за період від 26 липня 2012 року по день звернення з позовом, тобто 16 грудня 2020 року, що становить 7 969,26 грн., та яка не визнається відповідачем, оскільки, відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що він  має переплату за Договором про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій від 26 липня 2012 року, що укладений між ОСОБА_1  та ПП «ЖЕК Оселя» у розмірі 7969,26 грн.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не з`ясував чи укладались між позивачем та відповідачем додаткові угоди до Договору про надання  послуг з  утримання будинків  та прибудинкових  територій, якими б вносились зміни до його істотних умов, а саме в частині підвищення вартості послуг, доведення до відповідача складових послуг, загальну суму платежу, тощо, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до пункту 2.5 Договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій з 26 липня 2012 року сторони узгодили, що тарифи на послуги можуть корегуватися з огляду на тарифи підрядних організацій, в разі зміни податків і зборів, мінімального рівня заробітної плати, ставок орендної плати, цін на матеріальні ресурси, інших цін і тарифів (а.с. 6). 
Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, не встановив на захист якого права поданий був позов, чи порушене, не визнане або оспорене таке право відповідачем, а також не з`ясував чи призведе задоволення заявлених вимог до реального та ефективного поновлення порушеного права позивача, оскільки наведені доводи не мають правового значення для вирішення спору, так як відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про визнання суму коштів 7 969,26 грн. як переплату, здійснену ОСОБА_1 за Договором про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій від 26 липня 2012 року, що укладений між ОСОБА_1 та ПП «ЖЕК Оселя», та зобов`язання відповідача зарахувати у суму майбутніх платежів, починаючи з 01 грудня 2020 року, за Договором про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій від 26 липня 2012 року, що укладений між ОСОБА_1 та ПП «ЖЕК Оселя», суму переплати у розмірі 7 969,26 грн., яка виникла станом на 14 грудня 2020 року з підстав недоведеності.
Отже, на підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що  позовні вимоги позивача про захист прав споживача не підлягають задоволенню з підстав недоведеності ОСОБА_1 що він  має переплату за Договором про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій від 26 липня 2012 року, що укладений між ОСОБА_1  та ПП «ЖЕК Оселя» у розмірі 7969,26 грн.
У зв`язку з наведеним вище, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів відмови в задоволенні позову, оскільки в даному випадку в задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити з підстав недоведеності, що позивач ОСОБА_1 має переплату за Договором про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій від 26 липня 2012 року, що укладений між ним та ПП «ЖЕК Оселя» у розмірі 7969,26 грн.
В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382,384 ЦПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позову, виклавши їх в редакції цієї постанови.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 22 вересня 2021 року.

Головуючий: 

Судді: