Ухвала
 
16 липня 2021 року
м. Київ
справа № 173/2576/19
провадження № 51 – 3489 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року щодо нього у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019040430000635,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 6 липня 2021 року (відповідно до штампу ПАТ «Укрпошта») поза межами строку на касаційне оскарження звернувся з касаційною скаргою на вказані судові рішення, а також просить поновити йому пропущений строк касаційного оскарження, мотивуючи неналежним виконанням його захисником своїх обов`язків та скрутним матеріальним становищем.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про  необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Із матеріалів провадження вбачається, що ухвалу апеляційного суду постановлено 18 листопада 2020 року. Однак, із касаційною скаргою засуджений звернувся до касаційного суду лише 6 липня 2021 року, тобто майже через 5 місяців після закінчення тримісячного строку на  касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.
Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті  обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від  волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи  труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.
Проте прохання засудженого про поновлення строку на касаційне оскарження не  містить обґрунтованих підстав для цього, а також переконливих аргументів на  підтвердження поважності причин, через які ОСОБА_4 не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня постановлення рішення судом апеляційної інстанції. Посилання засудженого на те, що його захисник неналежно виконував свої обов`язки, на думку колегії суддів, не 
є поважною причиною пропуску строку на  касаційне оскарження судових рішень більше ніж 4 місяці, оскільки засудженому нічого не заважало самостійно звернутися з касаційною скаргою до Верховного Суду або укласти новий договір про надання правової допомоги з іншим захисником. Більше того, для одержання правової допомоги засуджений, який відбуває покарання у виді позбавлення волі, за змістом статей 110, 113 КВК вправі через адміністрацію виправної колонії звернутися до відповідного Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Така допомога надається на безоплатній основі, а тому посилання засудженого на скрутне матеріальне становище є безпідставними.
За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для поновлення строку 
на касаційне оскарження засудженимухвали апеляційного суду. Тому в силу 
п.  3 ч.  3 ст. 429 КПК касаційна скарга разом з усіма доданими до неї матеріалами підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, суд
постановив:
Відмовити ОСОБА_4 в поновленні строку касаційного оскарження.
Касаційну скаргу засудженого на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                    ОСОБА_3