СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2021 р.                                                                   Справа № 925/362/21  

          Колегія суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Барбашова С.В. , суддя  Істоміна О.А. 
за участю секретаря судового засідання  Бірчак К.Є. 
за участю представників сторін
від позивача – адвокат Гончар Л.В. , ордер серія СА №1014822 від 16.08.2021
від відповідача  - не з`явився 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції матеріали апеляційної скарги Сільськогосподарського приватного підприємства “РВД-Агро”, м. Харків (вх. 2404 Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 06.07.2021 (повний текст складено та підписано 08.07.2021, суддя Кухар Н.М.) у справі  925/362/21
за позовом  	 Фізичної особи - підприємця Борисенка Павла Павловича, с.Руська Поляна, Черкаського району, Черкаської області,     	
до  	 Сільськогосподарського приватного підприємства "РВД-Агро", м.Харків,   	
про  	стягнення 114321,88 грн, 	
ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа - підприємець Борисенко Павло Павлович, с.Руська Поляна, Черкаської області, звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою (вх.  4730/21 від 19.03.2021) до Сільськогосподарського приватного підприємства "РВД-Агро", м. Харків про стягнення заборгованості в розмірі 114321,88 грн (т.1, а.с.1-3).
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем в порушення умов Договору поставки № 1 від 01.01.2017 та вимог діючого законодавства не було оплачено товар, одержаний відповідно до видаткових накладних № ЧКБП001030 від 23.11.2018 на суму 12478,84 грн; №ЧКБП000913 від 11.10.2018 на суму 200,09 грн; №ЧКБП000914 від 11.10.2018 на суму 59243,26 грн; № ЧКБП001031 від 23.11.2018 на суму 18089,08 грн; № ЧКБП000993 від 13.11.2018 на суму 24313,61 грн.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 29.03.2021 матеріали справи  925/362/21 за вищевказаним позовом передано за підсудністю до Господарського суду Харківської області за встановленим місцезнаходженням відповідача.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.05.2021 відкрито провадження у справі 925/362/21, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (т.1, а.с. 48-49).
12.05.2021 позивачем подано до господарського суду заяву про зменшення позовних вимог у зв`язку з частковою оплатою відповідачем суми заборгованості в сумі 5000,00 грн (т.1, а.с. 50).
Проте, оскільки позивач у поданій заяві просив стягнути з відповідача таку ж саме суму заборгованості - 114321,88 грн, як було заявлено первісно у позовній заяві, заяву позивача про зменшення позовних вимог не було прийнято господарським судом до розгляду як таку, що не може вважатися заявою про зменшення  позовних вимог.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.07.2021 у справі 925/362/21 позовні вимоги задоволені частково.
Стягнуто з Сільськогосподарського приватного підприємства "РВД-Агро" на користь Фізичної особи - підприємця Борисенка Павла Павловича заборгованість у розмірі 109 321,88 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 2170,72 грн; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3825,06 грн.
В частині стягнення заборгованості у сумі 5000,00 грн в позові відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги господарським судом зазначено, що  факт надання позивачем на користь відповідача послуг з поставки ветеринарних препаратів та товарів для тварин та їх вартість підтверджується матеріалами справи. Суму заборгованості відповідач визнає у повному обсязі. За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 109 321,88 грн. В частині стягнення 5000 грн заборгованості суд відмовив у позові, оскільки дана частина боргу сплачена відповідачем до подання позивачем позову до суду. 
Господарський суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду у зв`язку з тим, що відповідачем не доведено факт можливості виконання судового рішення у випадку надання йому розстрочки, задоволення клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду може порушити баланс інтересів сторін.  
Щодо стягнення з відповідача судових витрат на оплату послуг адвоката, суд дійшов висновку, що сума витрат на послуги адвоката є співмірною з ціною позову та наданими адвокатом послуги, тому ці вимоги є обґрунтованими.   
Не погодившись з прийнятим рішенням суду відповідач, Сільськогосподарське приватне підприємство “РВД-Агро” звернулось до САГС з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 06.07.2021 року у справі 925/362/21, ухвалити нове рішення у справі, яким розстрочити виконання рішення суду в частині погашення заборгованості перед позивачем помісячно в трьох рівних частинах. Відмовити позивачу у стягненні судових витрат в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, позивачем жодним чином не доведено, що йому завдано збитків прострочення зобов`язання зі сторони підприємства. Відповідних доказів позивачем не надано.
Також апелянт зазначає, що підприємство перебуває в тяжкому фінансовому становищі, яке виникло внаслідок неврожайного 2020 року, та має заборгованість по заробітній платі перед працівниками (погашення якої відповідно до Закону України "Про оплату праці" здійснюється в першочерговому порядку).
Підприємство протягом 2020-2021 років поступово погашало заборгованість (по мірі можливостей 17.03.2021), а також запропонувало позивачу остаточний графік погашення заборгованості (добросовісна поведінка).
Враховуючи тяжкий фінансовий стан підприємства та його заборгованість перед працівниками контрагентами, наявну загрозу банкрутства, відсутність вини відповідача у виникненні боргу, визнання основного боргу та його поступового погашення, підприємство просить виконання рішення суду в частині погашення заборгованості перед позивачем розстрочити помісячно в трьох рівних частинах.
Крім того, скаржник звертає увагу апеляційного суду, що позивачем не додано до договору про надання правової допомоги акту приймання наданих послуг та детального їх опису. Сам договір про надання правової допомоги уповноважує адвоката на представницькі повноваження в Господарському суду Черкаської області, а не Господарському суду Харківської області.
Дослідивши надані позивачем  прибутковий касовий ордер №4 і попередній розрахунок суми судових витрат від 16.03.2021, виявлено, що вони не містять посилань, по якій саме справі надавалася правова допомога, не зазначено відповідача по справі та договір, за яким виникла заборгованість, у зв`язку  з чим у відповідача та суду першої інстанції була відсутня можливість встановити, по якій саме справі складено відповідні документи.
Таким чином, ані суд ані відповідач не мають можливості ідентифікувати, що прибутковий касовий ордер №4 був складений саме в рамках даної справи (925/362/21) та відноситься саме до неї.
06.08.2021 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи 925/362/21 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В., суддя Чернота Л.Ф. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського приватного підприємства “РВД-Агро”, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 06.07.2021 року у справі 925/362/21. Встановлено строк позивачу у справі до 25.08.2021 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання відповідачу у справі.
19.08.2021 на адресу Східного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить суд апеляційну скаргу СПП "РВД-Агро" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 06.07.2021 у справі 925/362/21 залишити без змін.
Відзив розглянутий судом та долучений до матеріалів справи (т.2, а.с. 22-24).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.08.2021 призначено розгляд справи 925/362/21 на 22.09.2021 о 10:30 год.
          02.09.2021 на адресу Східного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про забезпечення участі у судовому засіданні у справі 925/362/21 у режимі відеоконференції.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.09.2021 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі 925/362/21. 
У зв`язку з відпустками судді Зубченко І.В. та судді  Чернота Л.Ф., протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 20.09.2021 для розгляду справи 925/362/21 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Радіонова О.О., суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А. 
Представник позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції проти апеляційної скарги заперечив за доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 06.07.2021 у справі №925/362/21 залишити без змін.
          Відповідач у судове засідання не з`явився, про причину неявки  суд не повідомив, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористався.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 ГПК України).
Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, враховуючи, що явка сторін не визнавалася   судом обов`язковою. 
Відповідно до вимог ст. ст.    222,   223 ГПК       України      судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу    та складено протокол судового засідання.
Відповідно до ч.1    ст. 269 ГПК України    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи,  перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як зазначено господарським судом та підтверджено матеріалами справи між сторонами у справі Фізичною особою - підприємцем Борисенком Павлом Павловичем та Сільськогосподарським приватним підприємством "РВД-Агро" з 2014 року тривають договірні відносини з поставки ветеринарних препаратів і товарів для тварин.
Зокрема, між сторонами було укладено Договір поставки від 15.01.2014 та в подальшому Договори поставки від 01.01.2016, 01.01.2017 (т.1, а.с. 18-20).
Проте, як вказував позивач, починаючи з 2017 року з боку СПП "РВД-Агро" постійно затримувались оплати виставлених видаткових накладних.
Так, у 2018 році позивачем було поставлено відповідачу ветеринарні препарати відповідно до наступних видаткових накладних (т.1, а.с. 13-17):
-  ЧКБП001030 від 23.11.2018 на суму 12478,84 грн;
-  ЧКБП000913 від 11.10.2018 на суму 200,09 грн;
-  ЧКБП000914 від 11.10.2018 на суму 59243,26 грн;
-  ЧКБП001031 від 23.11.2018 на суму 18089,08 грн;
-  ЧКБП000993 від 13.11.2018 на суму 24313,61 грн.
Проте, одержаний товар відповідачем оплачений не був.
Заборгованість за вищевказаними накладними була визнана відповідачем, про що свідчить двостороннє підписаний Акт звірки взаємних розрахунків за 2018 рік (т.1, а.с. 27).
У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань з оплати товару, позивачем було направлено на його адресу скарги за  10/02/19 від 13.02.2019 та за  16/09/9 від 16.09.2019, в яких ФОП Борисенко П.П. повідомив СПП "РВД-Агро" про наявний борг та просив з ним розрахуватись (т.1, а.с.21-22).
01.03.2021 позивачем було направлено на адресу відповідача претензію (вимогу) з вимогою сплатити заборгованість за поставлений товар та попередженням про подальше звернення до суду з позовом про примусове стягнення вказаних коштів з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення сплати коштів, 3% річних від простроченої суми, а також судових витрат, витрат на правову допомогу адвоката (т.1, а.с. 23).
Листом від 11.03.2021  78 СПП "РВД-Агро" надало відповідь на вище вказану претензію та підтвердило наявну заборгованість в розмірі 114 321,88 грн, однак повідомило про неможливість розрахуватись по договірним зобов`язанням (т.1, а.с. 24).
17.03.2021 відповідачем було перераховано на розрахунковий рахунок позивача частину заборгованості в розмірі 5000,00 грн, що підтверджується позивачем.
Отже, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 109321,88 грн, тому позивач просив господарський суд стягнути залишок несплачених  коштів у судовому порядку .
Заслухавши представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання  або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, факт надання позивачем на користь відповідача послуг з поставки ветеринарних препаратів та товарів для тварин та їх вартість підтверджується матеріалами справи. Суму заборгованості відповідач визнає у повному обсязі.
За таких обставин, господарський суд дійшов правомірного висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 109321,88 грн основного боргу.
В частині стягнення 5000,00 грн заборгованості суд першої інстанції  відмовив у позові, оскільки дана частина боргу була сплачена відповідачем до подання позивачем позову до суду, що підтверджено позивачем.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач у відзиві на позовну заяву просив розстрочити виконання рішення суду в частині погашення заборгованості перед позивачем згідно із графіком викладеному у листі підприємства від 11.03.2021 78 (т.1, а.с. 72-74).
Господарський суд зазначив, що не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.
Підставою для відстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Таким чином, для застосування передбачених цією нормою заходів, суду необхідно встановити чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі. Крім того, розглядаючи питання про розстрочку виконання рішення суду, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.
При вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 331 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.
В обґрунтування свого клопотання відповідач посилався на збитковий фінансовий результат внаслідок неврожайного 2020 року (пов`язаний із сезонністю робіт та несприятливими погодними умовами) та заборгованість по заробітній платі перед працівниками (яка відповідно до Закону України "Про оплату праці" здійснюється в першочерговому порядку). Крім того, у 2020-2021 роках зріс рівень мінімальної заробітної плати та її індексація збільшили фінансовий тягар на підприємство. При цьому, відповідач також просив господарський суд врахувати добросовісну поведінку підприємства, яке протягом 2020-2021 років поступово погашало заборгованість по зобов`язанням перед ФОП (по мірі можливостей), а також запропонувало ФОП остаточний графік погашення заборгованості.
Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Пунктами 1-2 ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статей     42,     44 ГК     України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.
За змістом цих правових норм у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій.
Крім того, як вірно зазначено господарським судом, відповідачем при зверненні до суду з відповідним клопотанням не доведено факт можливості виконання судового рішення у випадку надання йому судом розстрочки виконання судового рішення по даній справі.
Також судом першої інстанції встановлено, що за час перебування справи в суді  з березня 2021 по липень 2021 року, відповідачем не було здійснено жодної оплати згідно з запропонованим ним графіком.
Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду, що задоволення клопотання СПП "РВД-Агро" про розстрочку виконання рішення суду може порушити баланс інтересів сторін, у зв`язку з чим судом обґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання відповідача щодо розстрочення виконання рішення.
Колегія суддів звертає увагу скаржника, що відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Отже, доводи апеляційної скарги щодо розстрочення помісячно в трьох рівних частинах оскаржуваного рішення відхиляються судом апеляційної інстанції за необґрунтованістю. 
Розглянувши вимогу щодо стягнення з відповідача судових витрат на оплату послуг адвоката в сумі 4000,00 грн, господарським судом зазначено наступне.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В обґрунтування судових витрат за надані адвокатом послуги, позивач надав суду копію Договору про надання правової допомоги б/н від 16.03.2021 (т.1, а.с. 7-8); Ордер на надання правничої (правової) допомоги від 16.03.2021 (т.1,а.с.93); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧК  001164 від 18.06.2019 (т.1, а.с. 6); копію прибуткового касового ордеру  №4 від 16.03.2021 про сплату ФОП Борисенком П.П. 4000,00 грн на підставі Договору про надання правової допомоги б/н від 16.03.2021 (т.1, а.с. 10).
Враховуючи, що сума витрат на послуги адвоката є співмірною з ціною позову та наданими адвокатам послугами, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду про обґрунтованість заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.
Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що договір про надання правової допомоги уповноважує адвоката на представницькі повноваження в Господарському суду Черкаської області, а не Господарському суду Харківської області оскільки, як встановлено колегією суддів та підтверджується матеріалами справи 17.03.2021 року позивачем направлено позовну заяву саме до Господарського суду Черкаської області, а в подальшому ухвалою Господарського суду Черкаської області від 29.03.2021 матеріали справи 925/362/21 передано за підсудністю до Господарського суду Харківської області (за місцезнаходженням відповідача).
Доводи апеляційної скарги, що прибутковий касовий ордер №4 від 16.03.2021 не містить посилань, по якій саме справі надавалася правова допомога, не зазначено відповідача по справі та договір, за яким виникла заборгованість, колегією суддів відхиляються, оскільки прибутковий касовий ордер містить посилання на договір про надання правової допомоги б/н від 16.03.2021 та сума гонорару за даним договором складає 4000 грн за підготовку та подачу позову до господарського суду. Враховуючи, що кошти за підготовку позову сплачувались до моменту подачі позову до господарського суду, тому зазначення відповідного номеру справи було неможливо.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду, рішення господарського суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому повинно бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
                    Керуючись статями  269, 270, 275, 276, 281, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства “РВД-Агро”, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 06.07.2021 у справі  925/362/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 06.07.2021 року у справі  925/362/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню  не підлягає, відповідно до вимог    ст. 287 ГПК України.      

          Повний текст постанови складено та підписано 23.09.2021.

Головуючий суддя                                                                    О.О. Радіонова

Суддя                                                                                           С.В. Барбашова  

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна