Ухвала
01 липня 2021 року
м. Київ
провадження № 51-4081зп18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про перегляд ухвали Верховного суду України від 21 липня 2005 року в справі № 05-2942к05 в порядку виключного провадження, 
встановив:
За вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 січня 2004 року ОСОБА_5 засуджено за пунктами «ж, з, «і» ст. 93, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 142, ч. 1 ст. 17 ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 19 ч. 3 ст. 142, ч. 6 ст. 19 ст. 69 Кримінального кодексу України(далі - КК) у редакції 1960 року, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 185, ст. 198 КК у редакції 2001 року, з урахуванням ст. 42 КК у редакції 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Ухвалою Верховного Суду України від 21 липня 2005 року зазначений вище вирок залишено без змін.
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про перегляд ухвали Верховного суду України від 21 липня 2005 року в порядку виключного провадження, де просить суд відкрити провадження за його заявою, передати провадження на розгляд до Великої Палати Верховного Суду, скасувати ухвалу Верховного суду України від 21 липня 2005 року та передати справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції. 
В обґрунтування поданої заяви захисник зазначає на наявність виключних підстав у розумінні ст. 400-4 Кримінально-процесуального кодексу України (далі – КПК) в редакції від 21 червня 2001 року, та вказує на істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, а саме порушення судом права на захист.
Водночас, безпідставними є посилання захисника про перегляд судового рішення відповідно до положень ст. 400-4 КПК 1960 рокуоскільки, згідно Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI (2453-17) вказана стаття виключена із КПК.
Відповідно до п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених § 3 розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів". 
Враховуючи те, що ст. 400-4 КПК України 1960 року була виключена з Кодексу на підставі Закону №2453-VI від 07 липня 2010 року, а Перехідні положення до КПК України 2012 року не визначають порядку розгляду заяв про перегляд судових рішень у порядку виключного провадження, колегія суддів керується нормами ст. 5 Кримінального процесуального кодексу України 2012 року (далі - КПК), згідно з якими процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Виключними обставинами за частиною 3 цієї статті визначаютьсялише встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення, а поняття нововиявлених обставин визначено в ч.2 ст. 459 зазначеного Кодексу. 
За приписами глави 34 чинного Кримінального процесуального кодексу Українипередбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами, однак таких обставин в поданій заяві захисник не наводить. 
Відповідно до ч. 2 ст. 464 КПК, після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам цієї статті і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Вирішення судом питання про відкриття провадження означає, що питання стосується того, чи є підстави для відкриття провадження. Норми процесуального закону надають судді повноваження як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами. 
З урахуванням викладеного, у відкритті провадження за заявою захисника необхідно відмовити, а заяву з усіма доданими матеріалами - повернути особі, яка її подала. 
Згідно з приписами ч. 3 ст. 4341 КПК кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду передає суд, який розглядає таке кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, тобто питання про його передачу вирішується після вирішення питання про відкриття касаційного провадження за наявності для того підстав. Отже, у колегії суддів відсутні підстави до задоволення клопотання захисника, де він просить передати кримінальне провадження на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.
Керуючись ст. 464 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті провадження за заявою захисника ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 21 липня 2005 рокув справі № 05-2942к05 в порядку виключного провадження. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                              ОСОБА_2                         ОСОБА_3