П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/11935/21	
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді -  Вербицької Н.В.,
                      суддів – Джабурії О.В.,
                                     Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

12 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС в Одеській області, в якому просила визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) відповідача №Ф-179331-50 від 11.03.2020 про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 29     293,44 грн.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.
В обґрунтування даної ухвали зазначено, що позивач допустила пропуск строку звернення до суду, оскільки скористався правом досудового оскарження податкової вимоги за результатом чого отримав рішення ще 10.03.2021.
09 серпня 2021 року до суду надійшла заява про поновлення строку звернення, в обґрунтування якої наведено доводи, що позивач про факт існування оскаржуваної вимоги дізналася 18.01.2021 з листа органу ДВС. З метою з`ясування фактичних обставин ОСОБА_1 звернулася за роз`ясненнями до ГУ ДПС в Одеській області, з відповіді якої дізналася, що перебуває на податковому обліку як фізична особа, що займається незалежною професійною діяльністю  (адвокатською), проте зазначає, що адвокатом не працювала і як самозайнята особа не реєструвалася, а тому є звичайною фізичною особою, яку помилково зарахували до суб`єкта сплати ЄСВ.
З метою досудового урегулювання спору без застосування судової процедури, що включає витрати на сплату збору та залучення адвоката, позивач 09.02.2021 звернулася із скаргою до ДПС України, проте 10.03.2021 отримала рішення про залишення скарги без розгляду.
На думку позивача, шестимісячний строк звернення передбачений п.2 ч.4 ст. 122 КАС України почав відлік з дня отримання вищевказаного рішення, тобто 10.03.2021.
Крім того, в квітні 2021 року у позивача захворів на COVID-19 її батько та вона як єдина донька здійснювала його догляд, що також стало перешкодою для підготовки позовної заяви (на підтвердження факту хвороби надано відповідну виписку).
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду      - відмовлено.      Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення - повернуто позивачу з посиланням на п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить увалу суду першої інстанції  скасувати та прийняти нову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, апелянт зазначає про поважність причин пропуску строку звернення до суду в обґрунтування чого наводить доводи заяви від 09.08.2021. Також вказує, що з моменту обізнаності про факт порушення своїх прав та свобод у неї фактично була відсутня можливість досудового порядку вирішення спору, оскільки нормативний акт, яким  керується відповідач обмежує права позивача, свавільно надаючи право органу ДПС залишити скаргу без розгляду з надуманих причин — неотримання рекомендованого листа (згідно п.4 розділу VI Інструкції №449)
Відповідно до п. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 9 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених     частиною другою     статті 123 цього Кодексу
Відповідно до ч. 1,2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку встановлено тримісячний, а не шестимісячний строк звернення до суду як це зазначає позивач. Вказані обставини вже досліджувались в ухвалі суду від 19 липня 2021 року. Позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого законом строку їх оскарження. Посилання на хворобу батька не може слугувати поважною причиною пропуску строку звернення з позовом до суду, оскільки хвороба батька не може перешкоджати позивачу самостійно або за допомогою адвоката звернутись до суду з відповідною заявою в строк встановлений КАС України.
Спірним у цій справі є питання додержання позивачем строку звернення до суду з позовом про визнання протиправною і скасування вимоги після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без розгляду.
Судова колегія додатково звертає увагу, що платник єдиного соціального внеску для захисту своїх прав і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС, а не статтею 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI.
Такий висновок щодо строку звернення до суду з позовом про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску зроблено у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, від 25.02.2021 у справі №     580/3469/19, постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 05.03.2021 по справі № 640/9172/20.
Згідно із частиною першою     статті 122 КАС України     позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до абзацу 1 ч. 2     ст. 122 КАС України     для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Дана норма     встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. 
Судова колегія звертає увагу, що позивач обґрунтовує поінформованість про існування оскаржуваної вимоги, фактом отримання 18.01.2021 листа від органу ДВС (а.с.7).
Оскільки питання своєчасного та належного направлення оскаржуваної вимоги позивачу, а отже і дату, коли ОСОБА_1 повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів можливо встановити лише під час розгляду даної справи по суті, то на етапі відкриття позовного провадження датою відрахунку строку звернення до суду слід вважати 18.01.2021.
За умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок,     КАС України     встановлено наступні варіанти застосування строків звернення до суду.
Так, відповідно до ч. 4     ст. 122 КАС України     якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. 
Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Вказана норма визначає два варіанти визначення строку звернення за умови використання досудового порядку вирішення спору, що передбачає тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги та шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень за умови, зокрема, якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача не було прийнято.
Як вбачається з матеріалів справи позивач скористалася порядком досудового вирішення спору та 10.03.2021 отримала рішення про залишення без розгляду її скарги.
Наказом Мінфіну України від 09.12.2015 №1124, зареєстрованого в Мінюсті України 03.02.2016 за №178/28308, затверджено Порядок розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу.
Відповідно до ч.2 розділу V      Рішення за розглядом скарги Порядку №1124 рішення про результати розгляду скарги (додаток 4) оформлюється відповідно до вимог законодавства про мови. Рішення складаються зі вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частин.
Резолютивна частина рішення повинна містити висновок про задоволення чи часткове задоволення скарги або про відмову в задоволенні скарги.
Аналіз зазначених норм свідчить, що рішення органу ДПС в розумінні Порядку №1124 є таким, якщо містить висновок про задоволення чи часткове задоволення скарги або про відмову в задоволенні скарги, проте в даному випадку скарга позивача до ДПС України по суті не розглядалася та залишена без розгляду у зв`язку із пропуском строку її подання, що не є тотожним, а тому вбачаються підстави для застосування абз. 2 ч. 4     ст. 122 КАС України, яка передбачає шестимісячний строк,      який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень, тобто з 09.02.2021.
Судова колегія звертає увагу, що рішення від 10.03.2021 про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 мотивоване фактом повернення 05.08.2020 поштового відправлення, яким направлялася оскаржувана вимога, з відмітною «за закінченням встановленого строку зберігання», що є підставою вважати його врученим 05.08.2020 згідно приписів п.4 розділу VI Інструкції №449.
При цьому, як уже зазначалося, обставини належного направлення спірної вимоги можливо та слід встановити під час розгляду даної справи по суті.  
Оцінивши обставини справи в цілому, судова колегія вбачає, що позивач звернулася до суду в межах шестимісячного строку звернення незалежно від дати його обрахунку з 18.01.2021 чи 09.02.2021, що є підставою для поновлення строку звернення при оскарженні вимоги про сплату боргу (недоїмки) відповідача №Ф-179331-50 від 11.03.2020.
Вказане спростовує висновки суду першої інстанції про можливість повернення позовної заяви згідно п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Судова колегія враховує, що хвороба батька позивача на COVID-19 за умови її участі в його догляді є поважною причиною та дійсно могла спричинити затримку звернення до суду.
Висновки суду першої інстанції, що хвороба батька не може перешкоджати позивачу самостійно або за допомогою адвоката звернутись до суду з відповідною заявою не є достатньо вмотивованими, оскільки йдеться про хворобу, що є причиною пандемії останніх двох років.
Повернення позовної заяви в даному випадку суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 1     ст. 320 КАС України     підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За таких умов, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення необґрунтованої ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.
Керуючись ст.ст.308, 311, 320, 322, 328,329 КАС України, колегія суддів, 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року – скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Вербицька Н. В.	
Судді	    	Джабурія О.В.   Кравченко К.В.