Справа № 142/312/21
Провадження № 22-ц/801/1674/2021
Категорія: 82
Головуючий у суді 1-ї інстанції Щерба Н. Л.
Доповідач:Шемета Т. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року	Справа № 142/312/21	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючої судді Шемети Т. М. (суддя – доповідач),
суддів Ковальчука О. В., Якименко М. М. 
учасники справи:
позивач (особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ;
відповідач Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова Компанія Кредо»;
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 08 червня 2021 року, постановлену у складі судді Щерби Н. Л., в смт. Піщанка, дата складання повного тексту ухвали відповідає даті її постановлення,-
в с т а н о в и в:
03 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до ТДВ "Страхова Компанія Кредо» про захист прав споживача про стягнення страхового відшкодування, у якому висувала вимогу стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Кредо» на її користь страхове відшкодування у розмірі 20 000 грн та моральну шкоду у розмірі 3 000 грн.
08 червня 2021 року Піщанським районним судом Вінницької області постановлено ухвалу, якою вказану цивільну справу передано на розгляд до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя.
Мотивами прийнятої ухвали є те що  ОСОБА_1  подала позовну заяву предметом заявлених вимог у якій є стягнення на її користь суми страхового відшкодування  за договором добровільного страхування від нещасних випадків та стягнення моральної шкоди, тобто, права та обов`язки сторін згідно умов договору добровільного страхування та виконання зобов`язань за договором добровільного страхування від нещасних випадків від 14 лютого 2020 року, а не якість страхових послуг у зв`язку з порушенням відповідачем норм Закону України «Про захист прав споживачів», тому суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1  територіально не підсудна Піщанському районному суду Вінницької області, і  повинна розгядатися за місцем знаходження відповідача, а отже, матеріали справи слід передати для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя.
Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до Піщанського районного суду Вінницької області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що до спірних правовідносин застосовується законодавство про захист прав споживачів. Підписуючи договір добровільного страхування від нещасних випадків, позивач розраховувала отримати якісні страхові послуги у вигляді страхових виплат в разі настання страхового випадку, разом з тим таких послуг вона не отримала, що і стало підставою для звернення до суду саме як користувача послуги за договором страхування, при цьому позивач визначила підсудність за місцем своєї реєстрації. З урахуванням того, що позивач постійно проживає у Піщанському районі Вінницької області, вважає, що спір може бути розглянутий Піщанським районним судом Вінницької області. 
Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Вивчивши матеріали справи і перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків: 
Згідно із частиною 1 статті 4, 15, 16 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (ст. 31 ЦПК України).
       У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Вирішуючи питання про підсудність справи судові, слід виходити із характеру спору.
За загальним правилом територіальної підсудності, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (частина 2 статті 27 ЦПК України).
Статтею 28 ЦПК України встановлено правила підсудності справ за вибором позивача (альтернативна підсудність).
Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Не виключаючи можливості звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), встановлюється можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлюється альтернатива - можливість для позивача обирати один із двох чи декількох судів.
Згідно з ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.
Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи 14 лютого 2020 року між ОСОБА_1 (страхувальник) та ТДВ «Страхова Компанія Кредо» (страховик) укладений договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків № DNHENS-201E0FJ (надалі Договір), страхова сума складає 50 000 грн (а.с. 8 -11). 
Звертаючись до суду за захистом своїх прав ОСОБА_1 , керуючись ст. 4, ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», в обґрунтування своїх доводів та вимог посилалась на неналежне виконання умов договору страховиком.
Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Відповідно до пункту 22 статті 1 цього ж Закону споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
До відносин, які регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, відносини, які виникають при укладенні та виконанні договору страхування. Страхувальник є споживачем фінансових послуг, а страховик їх виконавцем.
У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхуванням є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Отже, за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг.
Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 червня 2021 року у цивільній справі № 607/2225/20, що відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами нижчих інстанцій.
Оскільки на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», то позивач має право пред`являти позов до суду за своїм місцем проживання. 
Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що позивач є стороною договору добровільного страхування від нещасних випадків (поліс № DNHENS-201E0FJ), укладеного між ОСОБА_1 (страхувальник) та ТДВ «Страхова Компанія Кредо» (страховиком), позивачем заявлено вимогу про стягнення страхового відшкодування, апеляційний суд приходить до висновку про дотримання позивачем правил альтернативної територіальної підсудності та відсутність підстав для передачі справи за підсудністю на розгляд іншого суду.
Отже висновок суду першої інстанції про порушення позивачем правил територіальної підсудності є безпідставним.
Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 379 ЦПК оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 08 червня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню не підлягає.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. В. Ковальчук

М. М. Якименко