ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2021 року                                                                                      Справа № 924/1222/18 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Олексюк Г.Є. ,  суддя Маціщук А.В. 

секретар судового засідання Гладка Л.А. 
за участю представників сторін:
прокурор: Ренковський С.О.
позивача: не з`явився
відповідача:  Федонюк Г.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 18.06.2021 р. у справі №924/1222/18, постановлену суддею Музика  М.В.  у справі №924/1222/18 
за позовом Першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах – Закупненської селищної ради, Хмельницька область, Чемеровецький район, смт. Закупне
до Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004", Хмельницька область, Волочиський район, с. Попівці
про стягнення 5 509 067,42 грн., з яких: 4 942 993,14 грн. - кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт.Закупне, 44 690,07 грн. – пеня, 521 384,21 грн. – 3% річних,  

          07.06.2021 року на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла скарга Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004", у якій скаржник просить суд (з урахуванням пояснень від 18.06.2021 року) визнати протиправними дії начальника відділу Волочиського районного відділу виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галки К.К. та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №65606935 та похідні від неї постанови, а саме, постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; зобов`язати повернути наказ Господарського суду Хмельницької області №924/1222/18 від 18.05.2021 року без прийняття до виконання.
          Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 18.06.2021 р. в задоволенні скарги ПП «Аграрна компанія 2004» на дії державного виконавця у справі №924/1222/18 відмовлено.
          Не погоджуючись із ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 18.06.2021 р., Приватне підприємство "Аграрна компанія 2004" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на подання апеляційної скарги у справі №924/1222/18 на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 18 червня 2021 року. Скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області у справі №924/1222/18 від 18 червня 2021 року та винести нове рішення яким визнати протиправними дії начальника відділу Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Галки Костянтина Костянтиновича та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №65606935 та всі похідні від неї постанови. Зобов`язати повернути наказ Господарського суду Хмельницької області №924/1222/18 від 18.05.2021р. стягувачу без прийняття до виконання.
          Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 924/1222/18 у складі: головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Маціщук А.В., суддя Олексюк Г.Є.
Листом №924/1222/18/4100/21 від 05.07.2021 справу №924/1222/18 було витребувано із Господарського суду Хмельницької області.
12.07.2021 р., як вбачається із штемпеля канцелярії суду, справа №924/1222/18 надійшла до Північно-західного апеляційного господарського суду.
          Як вбачається з табелю КП "Діловодство спеціалізованого суду" - головуючий суддя Петухов М.Г. з 12.07.2021 по 30.07.2021 перебуває у відпустці.
На підставі розпорядження керівника апарату здійснено повторний автоматичний розподіл судової справи №924/1222/18 та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Олексюк Г.Є.,  суддя Маціщук А.В.          
Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 р. поновлено Приватному підприємству "Аграрна компанія 2004" строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 18.06.2021 р. у справі №924/1222/18, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 18.06.2021 р. у справі №924/1222/18 та призначено справу до розгляду.
20.07.2021 р. Закупненська селищна рада надіслала на адресу апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 18.06.2021 р. у справі №924/1222/18, в якому просить залишити апеляційну скаргу Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" без задоволення, а судове рішення першої інстанції – без змін.
22.07.2021 р. на електронну адресу апеляційного господарського суду від Заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому прокурор просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» на ухвалу Господарського суду Хмельницької області  від 18.06.2021 р. у справі №924/1222/18, а ухвалу залишити без змін.  
В судовому засіданні прокурор заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав додаткові пояснення по суті спору, вважає, що ухвала Господарського суду Хмельницької області від 18.06.2021 р. прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому просить залишити ухвалу без змін. 
В судовому засіданні представник Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї правової позиції, вважає що ухвала Господарського суду Хмельницької області   від 18.06.2021 р. прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, відтак просить ухвалу скасувати.
Представник Закупненської селищної ради у судове засідання не прибув та не реалізував процесуальне право на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції. При цьому колегія суддів звертає увагу сторін на те, що в даному випадку враховується правова позиція Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відтак, колегія суддів визначилась про можливість розгляду скарги в даному судовому засіданні.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд 

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 18.06.2021 р. у справі №924/1222/18 в задоволенні скарги ПП «Аграрна компанія 2004» на дії державного виконавця у справі №924/1222/18 відмовлено. Суд першої інстанції дійшов  висновку, що скаржником не доведено наявності обставин, які б свідчили про неправомірні дії державного виконавця Галки К.К., а також не доведено порушення прав скаржника як боржника у виконавчому провадженні.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення щодо них інших учасників справи. 
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Приватне підприємство "Аграрна компанія 2004"  звертає увагу на те, що під час ухвалення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції мали місце не з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції встановленим обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, що потягло за собою ухвалення незаконного та необгрунтованого рішення.
Зокрема, скаржник стверджує, що при надходженні до державного виконавця Наказу Господарського суду Хмельницької області №924/1222/18 від 18.05.2021р. виконавчий документ мав бути повернутий стягувану з наступних підстав: згідно п.1 ст.26 Закону Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувана про примусове виконання рішення - заява стягувана у даному випадку не надходила 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді. 
Рішення Господарського суду Хмельницької від 22.10.2020 у справі №924/1222/18 було винесене за позовом Першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Закупненської селищної ради, Хмельницька область, Чемеровецький район, смт. Закупне.
Відтак, у зв`язку з припиненням діяльності Городоцької місцевої прокуратури заступник керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури повинен був подати разом із заявою документи на підтвердження повноважень щодо правонаступництва. Однак цього зроблено не було і державний виконавець не перевіривши повноваження на підписання такої заяви заступником керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури відкрив виконавче провадження.
Розділом III п.3 абз.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом від 02.04.2012 №512/5, передбачено, що до заяви про примусове виконання рішення, яку подає представник стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження. Однак, заява про пред`явлення виконавчого документу до виконання від 25.05.2021 №52/2-3113 вих-24 подана заступником керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури без подання доказів правонаступництва, прийняття такої заяви є порушенням ст. 26 Закону.
Відтак, суд першої інстанції не врахував, що представництво інтересів держави здійснював заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури, якого суд визначив як представника, а заяву про відкриття виконавчого провадження подана заступником керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури без надання доказів правонаступництва.
Також, у поданій заяві про пред`явлення виконавчого документу до стягнення заступник керівника окружної прокуратури не вказав код ЄДРПОУ стягувача, його номер телефону, а реквізити для оплати подані окремо від заяви, звичайним листом підписані селищним головою (які не є додатком до неї та не зареєстровані державним виконавцем як окремий документ) і в даному листі вказано, що одержувач коштів Закупненська селищна ТГ.
          Крім того, у паперовій формі наказ №924/1222/18 виданий 18.05.2021 Господарським судом Хмельницької області не містить код ЄДРПОУ Закупненської селищної ради, а отже, не відповідає вимогам виконавчого документа, зазначеним у статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».
Закон не надає права державному виконавцеві змінювати вимоги виконавчого документа, інтерпретувати його на власний розсуд ті чи інші відомості, встановлювати відсутні відомості з інших джерел. Окрім того, усі обов`язкові реквізити мають бути зазначення саме у виконавчому документі (зокрема, код ЄДРПОУ стягувача).

Мотивуючи заперечення на апеляційну скаргу Закупненська селищна рада зазначила, що у п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Тому відсутність  у виконавчому листі  відомостей про дату народження боржника,  реєстраційний номер облікової картки платника податків та  його паспортні дані не є  обов`язковою підставою для  повернення  державним виконавцем виконавчих документів  без прийняття до виконання та не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних  установах.  Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі  колегії суддів Другої судової  палати Касаційного цивільного суду,  розглянувши 22 серпня 2018 року цивільну справу №471/283/17ц за скаргами на бездіяльність державного  виконавця. 
Заступник керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури у відзиві на апеляційну скаргу звертає увагу апеляційного суду на те, що в апеляційні скарзі апелянтом зазначено, що виконавчий документ - Наказ Господарського суду Хмельницької області №924/1222/18 від 18.05.2021 мав бути повернутий стягувачу без прийняття до виконання з підстав невідповідності заяви про пред`явлення виконавчого документу до виконання вимогам законодавства та подання вказаної заяви без надання доказів правонаступництва. Разом з тим, вказана заявником невідповідність форми поданої заяви про пред`явлення виконавчого документа до виконання та відсутність доказів щодо правонаступництва органу прокуратури, як підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, не передбачені вичерпним переліком підстав для такого повернення, який визначений ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Так, відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» підчас здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді.
З позовом в інтересах держав в особі Закупненської селищної ради до приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» звергався прокурор, а тому в подальшому із заявою про відкриття виконавчого провадження також звертався прокурор.
          Також, у апеляційній скарзі вказано на відсутність в Наказі Господарського суду Хмельницької області №924/1222/18 від 18.05.2021 ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача, вказаний наказ відповідно до вимог ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» та він підлягав поверненню стягувану органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання.
          Прокурор стверджує, що відсутність у виконавчому документі відомостей про ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача не є обов`язковою підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання і не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах. Аналогічний висновок викладено в Постанові Верховний Суду від 22.08.2012 по справі №471/283/17ц та в постанові Верховного Суду від 19.09.2019 у справі №469/13 57/16-й.

3. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Відповідно до рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.10.2020 р. у справі №924/1222/18 позов задоволено частково. Згідно з рішенням суду підлягає стягненню з Приватного підприємства „Аграрна компанія 2004” на користь Закупненської селищної ради 4942993,14 грн. коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Закупне, 44690,07 грн. пені, 44690,07 грн. 3% річних. Відмовлено у стягненні 476694, грн. 3% річних.
          Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 р. рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.10.2020 р. у справі № 924/1222/18 залишено без змін. 
          18.05.2021 р. на виконання зазначеного рішення суду видані відповідні накази.
          28.05.2021р. начальником відділу Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Галки К.К. винесено постанову з виконання наказу Господарського суду Хмельницької області №924/1222/18 від 18.05.2021 р. 
07.06.2021 року на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла скарга Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004", у якій скаржник просить суд (з урахуванням пояснень від 18.06.2021 року) визнати протиправними дії начальника відділу Волочиського районного відділу виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галки К.К. та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №65606935 та похідні від неї постанови, а саме, постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; зобов`язати повернути наказ Господарського суду Хмельницької області №924/1222/18 від 18.05.2021 року без прийняття до виконання.
          Приватне підприємство "Аграрна компанія 2004" вимоги мотивує тим, що заступник прокурора, звертаючись із заявою про пред`явлення виконавчого документа до виконання, не вказав код ЄДРПОУ стягувача, його номер телефону, а реквізити для оплати подані окремо від заяви та підписані селищним головою, що, на переконання скаржника, не відповідає вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року. Окрім того, наголошує на відсутності у виконавчому документі ідентифікаційного коду юридичної особи, що свідчить про невідповідність виконавчого документа вимогам п.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». Додатково звертає увагу на допущеній математичній помилці в обрахунку виконавчого збору. Вказане, як стверджує скаржник, свідчить про наявність підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та всіх похідних постанов, а також для повернення виконавчого документа стягувачу. У поясненнях від 18.06.2021 року додатково наголошує на відсутності доданого до заяви про відкриття виконавчого провадження документу на підтвердження повноважень Кам`янець-Подільської окружної прокуратури, оскільки представляла інтереси у даній справі Городоцька місцева прокуратура.   
          Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 18.06.2021 р. у справі №924/1222/18 в задоволенні скарги ПП «Аграрна компанія 2004» на дії державного виконавця у справі №924/1222/18 відмовлено.

4. Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин.
Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Статтею 341 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Згідно ч.1 ст.342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.
Згідно ч.2 вказаної вище статті неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно ч.1 ст.327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються  Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавця.
Законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених  ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження").
Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (ст.3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").
Статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до ч.1-2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Здійснення виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної     скарги.
          Господарський процес є різновидом юридичної діяльності, яку регулюють норми господарського процесуального права, тобто встановлена нормами процесуального права форма діяльності господарських судів, яка спрямована на захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів суб`єктів господарювання.
Предметом господарського процесу як форми діяльності суду є господарські спори або інші справи віднесені до компетенції господарських судів  Господарським процесуальним кодексом України  та іншими законами. Установлений нормами господарського процесуального права порядок порушення процесу, підготовки справи до розгляду, розгляду й вирішення справ, оскарження і перегляду рішень господарського суду, а також виконання рішень господарського суду є процесуальною формою.
В господарському процесі суд, сторони, інші учасники можуть здійснювати ті дії, які передбачені господарськими процесуальними нормами. Роль і значення процесуальної форми полягає в тому, щоби забезпечити захист існуючих прав суб`єктів господарювання та гарантувати винесення законних і обґрунтованих рішень. Господарський процес являє собою єдність процесуальних прав і обов`язків господарського суду, сторін та інших учасників процесу.
Процесуальна форма є нормативно встановленим порядком здійснення правосуддя.
Здійснення процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків повинно відбуватися згідно з порядком, встановленим господарським процесуальним законодавством.
Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, 28.05.2021 року до начальника Волочиського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ Галки К.К. надійшла заява заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури про примусове виконання рішення на підставі наказу, виданого Господарським судом Хмельницької області від 18.05.2021 року у справі №924/1222/18. 
Постановою від 28.05.2021 року начальника Волочиського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ Галки К.К. відкрито виконавче провадження №65606935 з виконання наказу Господарського суду Хмельницької області у справі №924/1222/18 від 18.05.2021 року про стягнення з боржника грошових коштів.
Також 28.05.2021 року начальником Волочиського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ Галки К.К. в межах виконавчого провадження №65606935 постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.
Разом з цим, у поданій на розгляд Господарського суду Хмельницької області скарзі заявник просить суд визнати дії державного виконавця, направлені на виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 18.05.2021 року у справі №924/1222/18, протиправними у зв`язку із невідповідністю зазначеного виконавчого документа ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме, відсутністю коду ЄДРПОУ стягувача.
          Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.
У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
          Згідно ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.
          У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.
Частиною 1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно ч.5 цієї ж статті виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
          Судами встановлено, що у поданому на виконання начальнику Волочиського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ Галці К.К виконавчому документі вказано вірні ідентифікаційні ознаки боржника, а також назва та адреса стягувача. При цьому, не зазначення у наказі Господарського суду Хмельницької області від 18.05.2021 року у справі №924/1222/18 код ЄДРПОУ стягувача не призвело до неможливості його ідентифікації державним виконавцем.
          Колегія суддів акцентує увагу на тому, що відсутність у виконавчому документі відомостей про код ЄДРПОУ стягувача не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання.
          Сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.
          Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі №639/2561/18-ц (провадження № 61-578св19).
          Відтак, суд першої інстанції, обґрунтовано виходив із того, що відсутність у виконавчому документі  коду ЄДРПОУ стягувача не є безумовною підставою для повернення виконавчих документів та дійшов правильного висновку, що дії начальника відділу Волочиського районного відділу виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галки К.К. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №65606935 та похідні від неї постанови, а саме, постанови про стягнення виконавчого збору та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та є такими, що відповідають вимогам закону.
          Такі ж висновки викладені  у постанові  Верховного Суду у складі колегії суддів третьої  судової палати Касаційного цивільного суду у справі №686/3941/19 від 29.04.2021 р. . 
          У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14 визначено, що «вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Отже, висновок про те, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, слід вважати передчасним». Така правова позиції викладена у постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14; від 14.05.2020 року у справі №804/8020/16.
Повернення виконавчого документа через присутність у ньому таких недоліків мало б ознаки надмірної формальності, оскільки у виконавця не виникає проблем із отриманням такої інформації з баз даних і реєстрів.
Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, , № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання. Вищевикладене також зазначив Верховний Суд у постанові від 24.12.2020 року у справі № 639/2561/18-ц.
Доводи апелянта в апеляційній скарзі щодо невідповідності заяви про пред`явлення виконавчого документа до виконання, викладені у скарзі, не свідчать про наявність обставин, які унеможливлюють відкриття виконавчого провадження.
З приводу подання такої заяви Кам`янець-Подільською окружною прокуратурою колегією суддів враховано, що відповідно до частини п`ятої статті 53 ГПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Пунктом 6 ч. 6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді.
За положеннями до ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» прокурор є самостійним учасником виконавчого провадження.
Згідно з частинами першою - третьою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що прокурор, у разі здійснення ним представництва інтересів держави в суді, має право звертатися до виконавця із заявою про примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, виданого у справі, в якій він здійснював представництво інтересів держави в суді.
Оскільки з позовом у справі №924/1222/18 звертався прокурор, останній наділений правом звертатись до державного виконавця із заявою про пред`явлення виконавчого документа до виконання.   
З наведеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції надав правильну оцінку обставинам, які встановив, а у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для скасування ухвали Господарського суду Хмельницької області від 18.06.2021 р..

6. Висновки за результатами апеляційного розгляду.             
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що в апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість ухвали суду першої інстанції.                                                                                                                   
Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
Відтак, застосовуючи наведену практику Європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши в ухвалі суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування ухвали, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні     для скасування ухвали суду.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни ухвали, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу господарського суду - без змін.                                                                  
Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно  ст.129 ГПК.                                                                                                                                                                                                                         
Керуючись ст. ст. 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 18.06.2021 р. у справі №924/1222/18 - залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Хмельницької області  -  залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому   статтями 287-289 ГПК України.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Хмельницької області від 18.06.2021 р. у справі №924/1222/18  повернути Господарському суду Хмельницької  області.

Повний текст постанови складений "28" липня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Філіпова Т.Л. 

Суддя                                                                                              Олексюк Г.Є.  

Суддя                                                                                              Маціщук А.В.