УХВАЛА

01 липня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/594/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Кібенко О.Р., Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Панютинський вагоноремонтний завод"

на рішення Господарського суду міста Києва
(суддя - Курдельчук І.Д.)
від 05.10.2020

та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий -Зубець Л.П., судді - Алданова С.О., Мартюк А.І. 
від 28.04.2021

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Дебора-Електро"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 1 202 458, 88 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Дебора-Електро" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 1 202 458, 88 грн, з яких: 377 362, 26 грн сума основної заборгованості, 467 181, 07 грн пені, 77 328, 91 грн 3% річних, 280 586, 74 грн втрат від інфляції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 закрито провадження в частині вимог про стягнення 377 362, 26 грн основної заборгованості, у зв`язку із відсутністю предмету спору. Позов про стягнення 822 927, 72 грн задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 467 181, 01 грн пені, 278 417, 90 грн інфляційних втрат, 77 328, 81 грн 3% річних, 18 036, 88 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 рішення суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Панютинський вагоноремонтний завод" без задоволення.

11.06.2021 Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Панютинський вагоноремонтний завод" звернулося з касаційною скаргою на судові рішення, в якій просить їх скасувати  в частині стягнення 246 372,37 грн пені, 226 391,21 грн інфляційних втрат, 37 233,14 грн 3% річних, 7 679,95 грн судового збору та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині. Також заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Перевіривши матеріали касаційної скарги та розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке. 

1) Відповідно до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

28.04.2021 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову у цій справі, повний текст якої складено 17.05.2021. Таким чином,   останнім днем   для подання касаційної скарги є 07.06.2021.

Скаржник звернувся з касаційною скаргою 11.06.2021, тобто, поза межами 20-денного строку, встановленого частиною 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України для подання касаційної скарги.

За приписами частини 2 статті 288 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Приписом частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

В касаційній скарзі скаржник в обґрунтування поновлення строку на касаційне оскарження зазначив, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції він отримав 24.05.2021 і як доказ на підтвердження додає копію першої сторінки постанови суду апеляційної інстанції з відтиском штампу реєстрації внутрішньої вхідної кореспонденції Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Верховний Суд зауважує, що копія оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції з вхідним № 1704/01-08 від 24.05.2021 на першій сторінці не є належним доказом вручення зазначеної постанови саме цією датою, оскільки реєстрація внутрішньої вхідної кореспонденції Акціонерного товариства "Українська залізниця" проводиться скаржником на власний розсуд. 

Такими доказами можуть бути, зокрема, поштовий конверт з трек-номером, у якому копія оскаржуваної постанови надійшла скаржникові.

При цьому, оскільки касаційну скаргу подано безпосередньо до суду касаційної інстанції, тобто скарга надійшла до Верховного Суду без матеріалів справи, суд позбавлений можливості перевірити у матеріалах справи дату вручення заявникові цього поштового відправлення.

Отже, Верховний Суд визнає підстави пропуску строку на касаційне оскарження, наведені в клопотанні, неповажними.

Частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

2) Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України визначено вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

- якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

- якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

- якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

- якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або допущене судом порушення норм процесуального права та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що підставою касаційного оскарження скаржник вважає наявність випадків, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу).

  У цьому випадку необхідно чітко вказати:   норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні;   навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;  навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;  обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

У разі оскарження судового рішення на підставі пункту 4 частини 2 статті 287 Гос-подарського процесуального кодексу України касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Так, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували:

- частину 6 статті 232 Господарського кодексу України, без урахування висновків, викладених у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі № 922/3578/18, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 917/1615/18, від 29.04.2020 у справі № 911/1189/19, від 12.12.19 у справі № 911/634/19, від 19.12.19 у справі № 920/1027/18;

- частину 2 статті 625 Цивільного кодексу України, без урахування висновків, викладених у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18, від 13.02.19  у справі № 924/312/18.

Крім цього, скаржник посилається на незастосування судами норм статті 267 Цивільного кодексу України та порушення норм статті 236 Господарського процесуального кодексу України, проте, не зазначає підставу касаційного оскарження передбачену статтею 287 Господарського процесуального кодексу України щодо цих норм, що не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України та є підставою для залишення касаційної скарги без руху.

3) Також відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункти 1, 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до вимог касаційної скарги, заявник за подання касаційної скарги мав сплатити судовий збір у розмірі 15 299,90 грн (200 % х (509 996,72 грн х1,5%).

До касаційної скарги заявник не додав документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, тому касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України для надання строку на усунення встановлених недоліків в частині сплати судового збору.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 119, 234, 288, 290, частинами 2 та 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Панютинський вагоноремонтний завод" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом, надавши суду: 

- належні докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності, або навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень; 

- уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити підставу касаційного оскарження передбачену статтею 287 Господарського процесуального кодексу України щодо застосування норм статті 267 Цивільного кодексу України та порушення норм статті 236 Господарського процесуального кодексу України, з доказами надіслання копій відповідних уточнень (змін) до касаційної скарги іншим учасникам справи;

- документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 15 299,90 грн.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині надання належних доказів або наведення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження суд відмовить у відкритті касаційного провадження у справі; у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                              І. Кондратова

Судді                                                                                                          О. Кібенко 

                                                                                                                   Л. Стратієнко