ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 594/723/21	Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І. 	
Провадження № 33/817/404/21 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.1 ст. 173-2 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі справу за апеляційною скаргою особи притягнутої до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 червня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят ) гривень. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454,00 грн.
Згідно постанови, ОСОБА_1 11 травня 2021 року о 08 год. 30 хв., знаходячись за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вчинив стосовно колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурної лайки, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 . 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 червня 2021 року скасувати і провадження закрити. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що в поясненні та заяві потерпілої викладено одні обставини, а в протоколі зовсім інші, а саме, відповідно до пояснень та заяви потерпілої, він погрожував їй фізичною розправою, не пускав у будинок, мав в руках палку, ображав образливими словами, а у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 висловлювався до потерпілої нецензурною лайкою. Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові суду фактично не розкрита об`єктивна сторона правопорушення, зокрема, у ньому не конкретизовано, в чому саме полягало психологічне насильство та чи завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та скасувати постанову, а провадження закрити, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків. 
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. 
Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд не дотримався вимог закону, не встановив обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 .
Як вбачається з оскаржуваної постанови, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, обґрунтований даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ №061972 від 19 травня 2021 року, заяві ОСОБА_2 в поліцію про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності від 18 травня 2021 року, а також письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 від 18 травня 2021 року.
Як вбачається з матеріалів справи підрозділом поліції в ході перевірки заяви ОСОБА_2 не було здобуто жодних інших доказів та об`єктивних даних на підтвердження показань потерпілої, до протоколу про адміністративне правопорушення їх не додано і в ході судового розгляду таких не встановлено. 
Висновок суду про доведеність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 обґрунтований лише письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 18 травня 2021 року, які узгоджуються з її заявою до відділу поліції про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності та складеного на їх підставі протоколу про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, без належної оцінки судом залишено те, що показання ОСОБА_1 в судовому засіданні також є послідовними, оскільки узгоджуються з його письмовими поясненнями при складанні цього протоколу відносно нього, а саме, що ОСОБА_1 проживає в квартирі, яка належить в рівних частинах йому і його колишній дружині, потерпілій по справі. З ним також проживає його син із сім`єю, з яким у нього склалися неприязні відносини. Його колишня дружина ОСОБА_2 проживає окремо від них і того дня він її не бачив, а звернулася вона із заявою в поліцію тому, що він перед тим подав заяву в поліцію на свого сина, який умисно позбавив його електропостачання. 
На підтвердження тих обставин, що між ним і його сином ОСОБА_3 склалися неприязні відносини, апелянт надав суду копію постанови від 27 травня 2021 року, згідно якої, 13 травня 2021 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив відносно свого батька ОСОБА_1 домашнє насильство економічного характеру, що виразилось в умисному позбавленні електропостачання, можливості користування таким, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого. Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173 КУпАП.
Письмовим поясненням ОСОБА_1 , а також вищевказаному доказу, суд першої інстанції не дав жодної оцінки, не навів мотивів відхилення показань ОСОБА_3 , не вказав причин надання переваги показанням потерпілої. 
Таким чином, з матеріалів справи слідує, що в даному випадку склад адміністративного правопорушення, не доведений сукупністю належних і допустимих доказів, які би поза розумним сумнівом давали достатні підстави для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є не обґрунтованою і не відповідає вимогам ст. ст. 245, 280 КУпАП, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження в цій справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 червня 2021 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя