УХВАЛА

21 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/1650/2020
адміністративне провадження № К/9901/19788/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Чиркіна С.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2020 року 
у справі № 520/1650/2020
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив:
визнати протиправним рішення відповідача про відмову в призначенні йому пенсії за віком № 101 від 20 листопада 2019 року та скасувати вказане рішення;
визнати протиправними дії відповідача щодо скасування рішення про призначення йому пенсії з 28 вересня 2019 року;
зобов`язати відповідача відновити і продовжити виконання вказаного рішення та здійснити дії по ідентифікації та передачі йому документів про призначення пенсії на виплату (пенсійного посвідчення);
визнати протиправним надання йому неправдивої інформації та бездіяльність відповідача стосовно взяття на облік і призначення пенсії та зобов`язати відповідача виконати нарахування та виплату йому недоотриманої з вини Пенсійного фонду України суми пенсії з нарахуванням  компенсації втрати частини доходу за минулий час, починаючи з 21 жовтня 2015 року.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2020 року апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року скасовано та прийнято постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 101 від            20 листопада 2019 року щодо відмови у призначення ОСОБА_1 пенсії з                    28 вересня 2019 року. Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 28 вересня 2019 року про призначення пенсії. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
28 травня 2021 року позивачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2020 року у справі № 520/1650/2020.
Ухвалою Верховного Суду від 10 червня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку із її невідповідністю вимогам ст. ст. 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки до такої не додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням наявності підстав для його поновлення, документа про сплату судового збору, а також обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження згідно з ч. 4 ст. 328 та виняткових обставин передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
На виконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху скаржник направив до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження  та заяву про усунення недоліків касаційної скарги.
Відповідно до положень п. 8 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною 1 ст. 328 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Приписами п. п. 1-4 ч. 4 ст. 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 4 ст. 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 4 ст. 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у ч. ч. 2 і 3 ст. 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
В заяві про усунення недоліків касаційної скарги зазначено, що справа має виняткове значення для скаржника. 
Однак у заяві про усунення недолків не обґрунтовано наявності підстав касаційного оскарження згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України та не додано документа про сплату судового збору або доказів наявності підстав для звільнення від такої сплати.
Отже, на даний час вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху скаржником не виконано, не надано документа про сплату судового збору або доказів наявності підстав для звільнення від такої сплати та не обґрунтовано наявності підстав касаційного оскарження згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України.
Згідно з п.1 ч. 4 ст. 169 та ч. 2 ст.332 КАС України касаційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо зазначеною особою не усунуто недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, у встановлений судом строк.
За таких обставин, касаційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню скаржнику.
Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом в ухвалах від 02 березня 2020 року у справі № 400/471/19 , від 04 березня 2020 року у справі № 500/1026/19 та від 09 квітня 2020 року у справи № 580/2839/19.
Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2020 року  у справі № 520/1650/2020 за позовом ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення- повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді 	 І.В. Желєзний  	
          	 Я.О. Берназюк   С.М. Чиркін