КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 357/1997/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9750/2021

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
01 липня 2021 року                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Слюсар Т.А.,
суддів: Коцюрби О.П., Білич І.М.,
за участю секретаря судового засідання Лащевської Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2020 року про залишення позову без розгляду у складі судді Дубановської І.Д.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, та позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання автомобіля  спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку у спільній сумісній власності, -
 
В С Т А Н О В И В :
 
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась у суд із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння.
 
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257  ЦПК України залишено без розгляду.
 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , просить скасувати  ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до того ж суду з підстав порушення судом ст. 128 ЦПК України.
 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що висновки суду про те, що позивачка чотири рази поспіль не з`явилась в судові засідання без поважних причин, будучи належним чином повідомленою є безпідставними, оскільки вона не отримувала судових повісток про розгляд справи на зазначені судом дати, у зв`язку з чим у суду були відсутні підстави для постановлення оскаржуваної ухвали.
 
Вказано, що судом в розглянуто справу за відсутності учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення судової повістки, що є  порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд, а також ст. 8-12, 128,-130, 372 ЦПК України, які передбачають, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду справи і врегульовують порядок повідомлення учасників справи та наслідки неявки в судове засідання.
 
Крім того, в підтримку своїх заперечень посилалась на висновки Верховного Суду у справі № 704/435/19-ц, від 18.03.2020 року, у справі № 906/142/18, від 12.02.2019 року та у справі № 752/11896/17 від 12.12.2018 року.
 
Відзивів на апеляційну скаргу не надходило, що у відповідності до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
 
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог чинного законодавства, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.
 
Згідно частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.
 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
 
Як убачається з матеріалів справи,  у лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася у суд із вказаним вище позовом (а.с. 2-18 т.1).
 
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.03.2019 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 17.04.2019 року (а.с. 30-31 т.1).
 
У період з 17.04.2019 року по 15.12.2020 року справа неодноразово призначалася до розгляду, проте відкладалася зокрема, у зв`язку з неявкою учасників справи, залученням третьої особи, витребуванням доказів, клопотаннями сторін, а також знімалася з розгляду.
 
27.02.2020 року ОСОБА_4 подано позов до  ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання автомобіля  спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку у спільній сумісній власності, який 25.11.2020 року приєднано до матеріалів справи (а.с. 243-251 т.1, а.с. 6 т.2)
 
15.12.2020 року адвокатом Капустіною В.В. в інтересах ОСОБА_4 подано заяву про залишення позовної заяви  ОСОБА_1 без розгляду (а.с. 13 т. 2).
 
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257  ЦПК України залишено без розгляду.
 
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Так, залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду, районний суд виходив з того, що позивачка не з`явилась чотири рази поспіль, із них про час та місце судових засідань від 15 червня 2020 року, 14 серпня 2020 року вона повідомлялась належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. А інформація про час та місце судових засідань від 25 листопада 2020 року, 15 грудня 2020 року, розміщувалась на сайті Білоцерківського міськрайонного суду Київської області і яку вона отримала.
 
Між тим, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, з огляду на таке.
 
Так, під час перевірки матеріалів справи, судом апеляційної інстанції було встановлено, що дійсно про судове засідання призначене на 15.06.2020 року та 04.08.2020 року, а не як зазначено судом 14.08.2020 року позивачка була повідомлена про розгляд справи, про що містяться в справі зворотні повідомлення (а.с. 220, 226 т.1). 
 
Була повідомлена позивачка і про судове засідання на 27.10.2020 року (а.с. 235 т.1), яке було знято з розгляду до 25.11.2020 року (а.с. 237 т.1).
 
Про судове засідання на 25.11.2020 року судом було повідомлено учасників справи, шляхом направлення SMS-повідомлення.
 
Між тим, як убачається з довідки, сформованої 04.11.2020 року 15:58:55 судова повістка про виклик в судове засідання ОСОБА_1 не доставлена (а.с. 239 т.1), по справі оголошено перерву до 15.12.2020 року.
 
В судове засідання призначене на 15.12.2020 року позивачка не з`явилась, SMS-повідомлення, що їй направлялось на номер телефону про розгляд справи на вказану дату, також не доставлено (а.с.11 т.2).
 
Крім того, в оскаржувані ухвалі судом зазначено, що інформація про час та місце судових засідань від 25 листопада 2020 року, 15 грудня 2020 року, розміщувалась на сайті Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, адреса якого вказувалась в ухвалі Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2019 року і яку вона отримала.
 
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення та про отримання ОСОБА_1 судових повісток у відповідності до  положень ст.ст.128,130 ЦПК України.
 
Отже, позивач не була повідомлена належним чином про час і місце судових засідань призначених на 25.11.2020 року на 15.12.2020 року. Доказів інформування ОСОБА_1 про дату розгляду справ в установленому порядку матеріали справи не містять.
 
Зазначені обставини свідчать про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про час і місце судових засідань, призначених на 25.11.2020 року  та  15.12.2020 року в якому була постановлена оскаржувана ухвала.
 
Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Згідно п.2 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.
 
Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
 
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
 
Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, при ненадходженні від нього заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
 
Таким чином,оскільки матеріали справи підтверджують факт неповідомлення позивача про призначення судових засідань на 25.11.2020 року та 15.12.2020 року, про що було зазначено вище, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.
 
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.
 
 Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.   

Повне судове рішення складено  07  липня 2021 року.

 
Суддя-доповідач:  

Судді: