Ухвала
20 вересня 2021 року
м. Київ
Справа № 428/6178/17
Провадження № 51-4059 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 , 
суддів:                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Сєверодонецького міського суду Луганської області від 19 червня 2019 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 18 травня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_5 ,
вс т а н о в и в:
ВирокомСєверодонецького міського суду Луганської області від 19 червня 2019  року ОСОБА_5 засуджено за ч. ч. 3, 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. ч. 1, 3 ст. 156, ч.  1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 18 травня 2021 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 в частині засудження за ч. 2 ст. 156 КК України (стосовно потерпілої ОСОБА_6 у період 2006-2007 роках), за ч. 1 ст. 156 КК України скасовано. Звільнено ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 156 КК України та ч. 2 ст. 156 КК України (стосовно потерпілої ОСОБА_6 у період 2006-2007 роках), у зв`язку зі закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та кримінальне провадження в цій частині закрито.
Дії ОСОБА_5 стосовно малолітньої ОСОБА_6 перекваліфікувано з ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції Закону № 2295-VI від 01.06.2010) на ч. 4 ст. 152 КК України (в редакції Закону № 2227-VIII від 06.12.2017).
Вирішено вважати ОСОБА_5 засудженим: за ч.3 ст. 152 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001) до покарання у виді позбавлення волі на строк 
12 років; за ч. 4 ст. 152 КК України (в редакції Закону № 2227-VIII від 06.12.2017) до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років; за ч. 2 ст. 156 КК України (в редакції Закону № 600-VI від 25.09.2008) до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.
З мотивувальної частини вироку виключено посилання, як на доказ винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 : п`ять фотознімків, на яких зображено потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.10.2011 у справі № 1-460/11, висновки експертів № 3840/29 від 05.10.2012, № 54/3 від 05.06.2012 та № 56/3 від  19.06.2012.
В іншій частині вирок залишено без змін.
На адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 ,в  якій він просить скасувати вищевказані судові рішення щодо ОСОБА_5 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Крім того, скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Сєверодонецького міського суду Луганської області 
від 19 червня 2019 року та ухвали Луганського апеляційного суду від 18 травня 2021 року щодо засудженого  ОСОБА_5 .
Враховуючи зазначені у клопотанні захисника ОСОБА_4 обставини для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень щодо ОСОБА_5 , зокрема, у зв`язку з поданням захисником касаційної скарги через службу кур`єрської доставки, а не безпосередньо шляхом вкидання у скриньку Верховного Суду, колегія суддів вважає, що цей строк підлягає поновленню.
Касаційна скарга подана належною особою, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті427 КПК України.
Дані судові рішення підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до ст. 424 КПК України.
Зі змісту касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 428 КПК України, Суд
п о с т а н о в и в:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Сєверодонецького міського суду Луганської області від 19 червня 2019  року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 18 травня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                            ОСОБА_3