ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 804/3703/18
адміністративне провадження № К/9901/7711/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорадо Трейд» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року (суддя Врона О.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року (головуючий суддя Юрко І.В., судді: Чабаненко С.В., Чумак С.Ю.) у справі №804/3703/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорадо Трейд» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування наказу, 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Дорадо Трейд» (надалі - позивач, підприємство, товариство, платник податків) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (надалі - відповідач, податковий орган, контролюючий орган), в якому просило скасувати наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 21 травня 2018 року №28-31-п про призначення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з Товариствами з обмеженою відповідальністю «БТМ», «Річ Компані ЛТД», «Фірма «Міраторг», «Вестерн плюс» за 2017 рік та визнання протиправними дій щодо проведення перевірки.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у податкового органу були відсутні підстави для призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, оскільки документи, пред`явлені податковим органом для проведення перевірки (направлення) оформлені з порушенням вимог, встановлених пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, що є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили з правомірності прийнятого контролюючим органом наказу, оскільки підприємством не надано у встановленому законодавством порядку пояснень та їх документального підтвердження на обов`язковий письмовий запит відповідача від 26 березня 2018 року №14166/10/04-36-14-09, який оформлено у відповідності до вимог  статті 73 Податкового кодексу України на підставі податкової інформації, отриманої податковим органом і яка стосується господарської діяльності контрагентів позивача. 
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
В обґрунтування вимог касаційної скарги позивач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, на недослідження обставин справи, що  мають значення для вирішення справи. Скаржник зазначає про неврахування судами відсутність підстав для призначення перевірки на підставі ухвали слідчого судді від 29 січня 2018 року. Вважає безпідставним використання контролюючим органом Єдиного реєстру податкових накладних та аналізу фінансової і податкової звітності підприємства, протоколи допиту свідків, відомості з банківських установ, інформацію з Координаційного центру міста Краматорськ та інших відомостей, які фактично не є податковою інформацією. Зазначає, що податковим органом у запиті не зазначено інформацію, яка підтверджує недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, не зазначено факти, які свідчать про порушення товариством вимог податкового, валютного законодавства та законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинних шляхом або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Відповідачем 22 квітня 2019 року до Верховного Суду надані заперечення на касаційну скаргу, в яких податковий орган просить залишити без задоволення касаційну скаргу та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року залишити без змін з підстав їх законності і обґрунтованості. 
Верховний Суд, переглянувши рішення судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з таких підстав.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що податковим органом на адресу підприємства направлено запит від 26 березня 2018 року №14166/10/04-36-14-09 про надання пояснень та їх документального підтвердження стосовно здійснення господарських операцій між позивачем та Товариствами з обмеженою відповідальністю «БТМ», «Річ Компані ЛТД», «Фірма «Міраторг» та «Вестерн плюс» у 2017 році, а також щодо взаємовідносин позивача з Дочірнім підприємством  «Вінницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «ДАК» «Автомобільні дороги країни» за 2017 рік. В запиті зазначено про виявлення податковим органом фактів, які вказують на недостовірність визначення підприємством даних податкового кредиту по взаємовідносинах з наведеними контрагентами за результатами аналізу податкової інформації, отриманої та опрацьованої відповідно до статей 72, 73 і 74 Податкового кодексу України. Вказаним запитом встановлений строк виконання запиту - протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Підприємством 11 квітня 2018 року за №1104 надано відповідь на запит контролюючого органу, в якій зазначено про відсутність підстав для надання пояснень та документів на вказаний запит, оскільки запит складений з порушенням вимог пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.
Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області 21 травня 2018 року видано наказ №28-31-п, яким на підставі вимог підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4   пункту 20.1  статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1  статті 75, підпункту 78.1.1  пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2. статті 82 Податкового кодексу України призначено з 21 травня 2018 року документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з Товариствами з обмеженою відповідальністю «БТМ», «Річ Компані ЛТД», «Фірма «Міраторг» та «Вестерн плюс» за 2017 рік, тривалістю 5 днів.  Прийнятий  наказ разом з направленням на перевірку від 21 травня №3005 в цей же день,  21 травня 2018 року, вручено директору товариства.
Директором підприємства 21 травня 2018 року відмовлено посадовим особам контролюючого органу у допуску до перевірки у зв`язку з пред`явленням документів (а саме наказу та направлення на перевірку), які на думку позивача, оформлені з порушенням вимог пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених  статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами  статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Пунктом 75.1.2. статті 75 Податкового кодексу України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. 
Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік обставин для здійснення документальної позапланової перевірки, зокрема: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. 
Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
Приймаючи до уваги встановлені судами обставини, зокрема, направлення контролюючим органом до підприємства запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження по взаємовідносинам позивача з його контрагентами, в якому зазначено конкретні підстави, які обумовили звернення до платника податків із вимогою про надання документів (виявлення фактів, що свідчать про недостовірність визначення даних податкового кредиту по взаємовідносинах з підприємствами-контрагентами, а також аналіз Єдиного реєстру податкових накладних та фінансової і податкової звітності позивача), отримання відмови у наданні запитуваної інформації та документів, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про правомірність прийняття спірного наказу.
Суд не приймає посилання скаржника на відсутність підстав для надання інформації та документів, оскільки судами попередніх інстанцій встановлено, що в запиті зазначено конкретну підставу та походження відомостей про можливу наявність порушень, які мали місце, вказано перелік інформації, яка запитується та запропоновано позивачу надати пояснення та їх документальне підтвердження стосовно здійснення господарських операцій позивача з Товариствами з обмеженою відповідальністю «БТМ», «Річ Компані ЛТД»,  «Фірма «Міраторг» та «Вестерн плюс» у 2017 році. Запит містить орієнтовний перелік документів, які позивачу пропонується надати. Зміст вказаного запиту містить податкову інформацію, яка може свідчити про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, що стало підставою для його направлення, перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які позивачу пропонується надати.
Натомість, підприємством будь-яких документів на вказаний запит контролюючому органу не надано, вважаючи запит таким, що не відповідає вимогам законодавства.
Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про необґрунтованість посилань підприємства на невідповідність запиту контролюючого органу вимогам  Податкового органу підприємства. 
Враховуючи ненадання підприємством запитуваної контролюючим органом інформації та те, що оскаржуваний наказ містить підстави призначення перевірки, зокрема, підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, перелік питань, контрагентів та період, які належать перевірці, які були предметом запиту контролюючого органу, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування наказу від 21 травня 2018 року №28-31-п про призначення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з Товариствами з обмеженою відповідальністю «БТМ», «Річ Компані ЛТД», «Фірма «Міраторг», «Вестерн плюс» за 2017 рік та визнання протиправними дій щодо проведення перевірки.
Доводам скаржника про протиправність дій податкового органу щодо проведення перевірки судом апеляційної інстанції надано відповідну правову оцінку та встановлено, що позивачем було відмовлено контролюючому органу у допуску посадових осіб до перевірки, про що директором підприємства 21 травня 2018 року зроблено відповідні записи на наказі та направленні на проведення перевірки. Проведення документальної позапланової виїзної перевірки підприємства згідно оскаржуваного наказу не відбулось.
Враховуючи, що судами встановлено, що податковим органом своєчасно та у спосіб, визначений законом видано наказ, який разом із повідомленням про проведення перевірки та направленням на перевірку вручено позивачу, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність порушень з боку податкового органу щодо порядку видання спірного наказу. Оскаржуваний наказ та дії щодо його прийняття вчинено податковим органом в межах його компетенції та у відповідності до норм податкового законодавства.
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування спірного наказу.
За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України Суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення. 
Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене,    Верховний Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення судів не встановлено.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорадо Трейд» залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року у справі №804/3703/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко І.А. Васильєва   С.С. Пасічник