ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року	Львів	Справа № 140/1129/21 пров. № А/857/9790/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                      Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року в справі №140/1129/21 (головуюча суддя Димарчук Т.М., м. Луцьк) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області, в якому просив: а) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової допомоги до грошового забезпечення за період з 12.03.2020 по 30.06.2020 у відповідності до вимог та положень  постанови КМУ від 29.04.2020 № 375;
б) зобов`язати нарахувати та виплатити додаткову допомогу до грошового забезпечення, передбачену  постановою КМУ від 29.04.2020 № 375,    за період з 12.03.2020 по 30.06.2020.
Рішенням від 05 квітня 2021 року Волинський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив повністю.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що за період служби на посаді в.о. начальника Луцького відділення поліції Луцького ВП ГУ НП у Волинській області під час карантину, а саме - з 12.03.2020    по 30.06.2020 позивач в силу виконання своїх    службових обов`язків мав безпосередній контакт з населенням, що підтверджується    відповідями на його звернення та адвокатські запити. Зокрема, в період роботи з березня 2020 року по червень 2020 року    здійснював виїзди на тяжкі та особливо тяжкі злочини у складі слідчо-оперативної групи, брав участь у сесії Луцької районної ради, проводив інструктажі особового складу, тобто мав безпосередній контакт з населенням під час встановленого карантину в Україні відповідно до  постанови КМУ № 211 від 11.03.2020.
Вказує на те, що поліцейські, незалежно від займаної посади, які в період карантину виконували повноваження поліції та службові (посадові) обов`язки, мають надане і гарантоване державною право на соціальні гарантії в умовах, що ускладнюють надання поліцейських послуг, зумовлених поширенням коронавірусної інфекції, а саме - на додаткові доплати до грошового забезпечення на підставі та в розмірах, визначених постановою КМ України від 29.04.2020 №375.
Таким чином, позивач, як колишній поліцейський, має повне право на отримання зазначеної доплати за період роботи в період карантину і до моменту його звільнення з лав Національної поліції України.
З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.
Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 з 6    квітня по червень 2020 року тимчасово виконував обов`язки начальника Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУ НП У Волинській області (за вакантною посадою) згідно із наказом «По особовому складу» №121 о/с від 06.04.2020 (а.с. 61).
30.06.2020 позивач    звільнений зі служби поліції за п.2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу)  Закону України «Про Національну поліцію», що підтверджується витягом з наказу    № 192 о/с від 26.06.2020 (а.с. 62).
Після звільнення зі служби в поліції позивачу стало відомо, що у липні 2020 року керівникам підрозділів поліції, а також іншим працівникам була виплачена додаткова доплата до грошового забезпечення, передбачена  постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, у зв`язку із чим у жовтні 2020 року він звернувся з заявою до начальника Головного управління Національної поліції України у Волинської області Крошко Ю.О., в якій просив виплатити йому    додаткову доплату до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу за період з 12.03.2020 по 30.06.2020 (а.с. 10).
ГУ НП у Волинській області надало відповідь від 27.10.2020 №1208/04/29-2020    про те, що    інформація про залучення його до забезпечення правопорядку і безпеки громадян у березні-червні 2020 року, внаслідок чого він мав безпосередній контакт з населенням,    в ГУ НП у Волинській області відсутня, а тому відсутні підстави для установлення та виплати додаткової доплати, передбаченої  постановою КМУ від 29.04. 2020 № 375  (а.с. 11).
У подальшому, відповіддю    ГУ НП у Волинській області на адвокатський запит від 18.11.2020 № 5268аз/04/20-1-2020 представника позивача було проінформовано, що позивач    у період роботи з березня по    червень 2020 року, перебуваючи на    посаді в.о. начальника Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУ НП у Волинській області,    здійснював виїзди на тяжкі та    особливо тяжкі злочини у складі слідчо-оперативної групи, брав участь у сесії Луцької районної ради, проводив інструктажі особового складу відділення перед заступанням на святкове нічне богослужіння з находи відзначення Пасхи (а.с. 16)
Враховуючи відповідь ГУ НП у Волинській області на адвокатський запит 18.11.2020    № 5268аз/04/20-1-2020, позивач 09.12.2020 повторно звернувся із заявою, в якій просив відповідно до  постанови КМУ № 375 від 29.04. 2020    здійснити нарахування і виплату йому додаткової доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в умовах карантину за період з 12.03.2020 по 30.06.2020 (а.с. 36), проте відповіді так і не отримав.
Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду із позовом.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції керувався тим, що будь-які належні докази виконання позивачем у спірний період обов`язків поліцейського по забезпеченню життєдіяльності населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян), внаслідок чого відбувалося спілкування з населенням, відсутні, а тому відсутні підстави для виплати йому додаткової доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) відповідно до  постанови КМ України №375 від 29.04.2020. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені  ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2  ст.19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає  Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію«  (далі - Закон №580-VIII).
Відповідно до частин першої та другої  статті 94 Закону № 580-VIII  поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Згідно з пунктом 1  постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»  грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з  постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19»  установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин.
Згідно з  постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України»  карантин на усій території України запроваджено з 12 березня до 24 квітня 2020 року.
Згідно з  постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року № 291 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України»  карантин на усій території України запроваджено з 12 березня до 11 травня 2020 року.
Згідно з  постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України»  карантин на усій території України запроваджено з 12 березня до 22 травня 2020 року.
Пунктом 1  постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», з урахуванням змін, внесених  постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22.05.2020 до 31.07.2020 на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого  постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Пунктом 1 Постанови № 375 від 29.04.2020 установлено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.
Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї  постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) (пункт 2 Постанови № 375).
Згідно з пунктом 4 Постанови № 375 перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику. Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.
Відповідно до пункту 5 Постанови № 375 доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї  постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2020 № 485 «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я»  затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі - Порядок № 485).
У пункті 1 Порядку № 485 вказано, що цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема: «Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками» (далі - бюджетні кошти).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 485 головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі - органи системи МВС).
Абзацами першим та другим пункту 4 Порядку № 485 визначено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
На виконання пункту 4 Постанови № 375 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ від 03.06.2020 № 431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину» , яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).
З аналізу наведених правових норм суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що підставою для отримання доплати за Постановою № 375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема, шляхом забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт.
Так, забезпечення життєдіяльності населення - комплекс організаційних, економічних, соціальних та інших заходів, спрямованих на створення і підтримання нормальних умов життя, здоров`я, працездатності людей, які здійснюються з метою планування і підготовки до нормованого (у разі необхідності) забезпечення населення продовольчими та непродовольчими товарами, медичним обслуговуванням, послугами зв`язку, транспорту, комунальними та побутовими послугами в особливий період.
У загальному розумінні під громадським порядком розуміють урегульовану правовими та іншими соціальними нормами певну частину суспільних відносин, які складають режим життєдіяльності у відповідних сферах, забезпечують недоторканність життя, здоров`я та гідності громадян, власності та умов, що склалися для нормальної діяльності установ, підприємств, організацій, посадових осіб і громадян.
Громадський порядок у вузькому розумінні визначається як морально-правовий стан суспільства, при якому компетентні органи виконавчої влади шляхом поліцейського нагляду забезпечують безпеку і правомірну поведінку громадян в громадських місцях, вільне використання ними своїх прав і свобод, а також упорядження громадських місць, яке сприяє трудовій діяльності та відпочинку громадян.
Суд першої інстанції належним чином дослідив подані сторонами докази та дійшов обґрунтованого висновку про те, що такими не доведено залучення позивача у період з 12.03. 2020 по 30.06.2020 до забезпечення правопорядку і безпеки громадян, що зумовлює  безпосередній контакт з населенням в умовах дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2,    у зв`язку з чим суд дійшов правильного висновку, що позивач не має права на встановлення у зазначений період додаткової доплати до грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.
Крім того, відповідно до Положенням про Луцьке районне відділення поліції Луцького відділу поліції ГУ НП у Волинській області, затвердженого наказом ГУ НП у Волинській області від 20.01.2017 №91 начальник відділення: очолює відділення поліції та здійснює керівництво його діяльністю; організовує та контролює виконання підпорядкованими працівниками відділення поліції вимог нормативно-правових актів та організаційно-розпорядчих документів, що належать до сфери діяльності Національної поліції України; організовує професійне навчання поліцейських за місцем несення служби та забезпечує якість його проведення; у встановленому порядку подає пропозиції керівництву відділу поліції щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників відділення поліції; уживає заходів щодо своєчасного запобігання фактам порушення підлеглими вимог антикорупційного законодавства, правил службової та особистої етики; забезпечує дотримання підлеглими заходів особистої безпеки при виконанні службових обов`язків тощо.
Водночас    згідно з Положенням про Луцьке районне відділення поліції Луцького відділу поліції ГУ НП у Волинській області до обов`язків начальника відділення не відносяться повноваження щодо безпосереднього забезпечення правопорядку і безпеки громадян.
Оскільки матеріали справи не містять доказів відповідності позивача критеріям  приналежності до поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, відповідач діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відтак, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.
Наведені вище обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.     
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року в справі №140/1129/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 10.08.2021