Постанова
Іменем України
 
30 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 288/517/16-ц
 
провадження № 61-3207св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - Попільнянська селищна рада Попільнянського району Житомирської області,
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2019 року у складі судді Рудник М. І. та постанову Житомирського апеляційного суду від 08 січня 2020 року у складі колегії суддів: Миніч Т. І., Трояновської Г. С., Павицької Т. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2016 року Попільнянська селищна рада Попільнянського району Житомирської області звернулася до суду із позовом до  ОСОБА_1 про стягнення збитків та визнання укладеним договору оренди землі.
 
Позов мотивовано тим, що 15 вересня 2012 року відповідач придбав нежитлову будівлю, яка знаходиться на земельній ділянці комунальної власності, площею 0,4872 га, щодо якої з попереднім власником будівлі був укладений договір оренди землі із селищною радою. Рішенням сесії Попільнянської селищної ради від 
17 лютого 2015 року № 860 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі з метою передачі в користування на умовах оренди площею 0,4872 га ОСОБА_1 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, відповідач проігнорував необхідність укладання договору оренди, хоча селищною радою направлявся лист відповідачу від 10 червня 2015 року.
 
У зв`язку із відмовою орендаря укласти договір оренди земельної ділянки Попільнянська селищна рада звернулася до комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 26 лютого 2016 року № 69 було затверджено акт визначення розміру збитків у вигляді неодержаного позивачем доходу за час фактичного користування відповідачем земельною ділянкою по 
АДРЕСА_1 за період з 17 лютого 2015 року по 
26 лютого 2016 року в розмірі 52 951,00 грн. 11 березня 2016 року позивач направив зазначений акт відповідачу та рекомендував сплатити збитки протягом місяця з дня отримання акту. Крім того зазначає, що відповідач за період з 
2012 року по 2016 роки не сплачує земельний податок та орендну плату, що вказує на його протиправну поведінку, наслідком чого є використання земельної ділянки за відсутності укладеного договору оренди вказаної земельної ділянки, у зв`язку з чим позивачеві завдано збитки у вигляді несплати орендної плати у розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що за період з 17 лютого 
2015 року по 26 лютого 2016 року складає суму 52 951,35 грн. Наведене надає позивачеві право на відшкодування таких збитків, пов`язаних з використанням відповідачем такої земельної ділянки без відповідних правовстановлюючих документів.
 
Відповідачу 17 серпня 2016 року направлявся лист з проектами договорів оренди землі, який він отримав 30 серпня 2016 року, про що свідчить цінне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак відповідач проігнорував дані звернення, чим порушив законні права та інтереси позивача. 
 
Попільнянська селищна рада Попільнянського району Житомирської області, з урахуванням збільшених позовних вимог, просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь збитки, у вигляді неодержаних доходів у сумі 52 951,35 грн; визнати укладеним з дня набрання рішенням суду законної сили договір оренди землі між Попільнянською селищною радою та ОСОБА_1 у наданій позивачем редакції та стягнути сплачену суму судового збору.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області кошти у сумі 39 526,81 грн.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області сплачену суму судового збору в розмірі 
1 378,00 грн.
 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірна земельна ділянка використовується відповідачем без оформлення відповідних прав у встановленому порядку, у зв?зку з чим наявні у діях відповідача порушення земельного законодавства та наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, в наслідок чого суд зробив висновок про стягнення з відповідача збитків у вигляді неодержаного доходу за використання земельної ділянки за період 17 лютого 2015 року по 26 лютого 2016 року.
 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 08 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
 
Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2019 року залишено без змін.
 
Залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
08 лютого 2020 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 08 січня 2020 року та направити справу на новий судовий розгляд до Попільнянського районного суду Житомирської області.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, посилаючись на неповне з`ясування судами обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та викладення висновків, які не відповідають матеріалам справи (пункт 4 частини другої статті 389, стаття 411 ЦПК України). Заявник вказує, що він не використовував земельну ділянку площею 0,4523 га і будь-які докази використання вказаної земельної ділянки в матеріалах справи відсутні.
 
Доводи інших учасників справи
 
07 квітня 2020 року Попільнянська селищна рада Попільнянського району Житомирської області через засоби поштового зв?язку подала до Верховного Суду відзив, у якому просить у задоволенні касаційної скарги відмовити.
 
Рух касаційної скарги та матеріалів справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2020 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Попільнянського районного суду Житомирської області.
 
31 березня 2020 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ 
 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
 
Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2019 року та постанова Житомирського апеляційного суду від 08 січня 2020 року оскаржуються в частині вирішення позовних вимог Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області до  ОСОБА_1 про стягнення збитків.
 
В частині позовних вимог Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області до ОСОБА_1 про визнання укладеним договору оренди землі рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 
17 жовтня 2019 року та постанова Житомирського апеляційного суду від 08 січня 2020 року не оскаржуються, а тому відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України судом касаційної інстанції в цій частині не перевіряються.
 
Короткий зміст фактичних обставин справи 
 
Відповідно до договору купівлі-продажу від 15 вересня 2012 року, ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбав нежитлову будівлю - їдальню загальною площею 449,9 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
 
В пункті 2 договору зазначено, що земельна ділянка площею 0,4872 га., на якій розміщена нежитлова будівля, знаходиться в оренді у Дарувальника на підставі Договору оренди землі № 11 від 16 травня 2012 року, укладеного з Попільнянською селищною радою Житомирської області та зареєстрованого у відділі Держкомзему Попільнянського району 23 серпня 2012 року за 
№ 182470004003025, кадастровий номер 1824755100:01:010:0215.
 
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18 січня 2019 року, нежитлова будівля їдальня, загальною площею 449,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 15 вересня 20122 року належить ОСОБА_1 .
 
Власником земельної ділянки з кадастровим номером 1824755100:01:010:0215, площею 0,4872 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: 
АДРЕСА_1 , форма власності - комунальна, є Попільнянська селищна рада. Право власності зареєстровано на підставі рішення про державну реєстрацію від 21 січня 2019 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 січня 2015 року та 25 січня 2019 року.
 
Як вбачається із змісту заяви від 30 січня 2015 року, ОСОБА_1 звернувся до Попільнянської селищної ради та просив затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою дачі в користування на умовах оренди, площею - 0,4872 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , 03,07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі 0,4872 га.
 
Згідно рішення № 860 48 сесії VІ скликання Попільнянської селищної ради від 
17 лютого 2015 року, розглянувши клопотання ОСОБА_1 , селищна рада вирішила: затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі в користування на умовах оренди, площею 0,4872 га, ОСОБА_1 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_1 ; - передати ОСОБА_1 в користування на умовах оренди терміном на 3 (три) роки, земельну ділянку площею 0,4872 га (кадастровий номер 1824755100:01:010:0215), для будівництва та обслуговування будівель житлової торгівлі, яка знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_1 ; - встановлено орендну плату за вказану земельну ділянку в розмірі 4 % від нормативно - грошової оцінки земельної ділянки; - 
ОСОБА_1 рекомендовано заключити із Попільнянською селищною радою договір на право оренди земельною ділянкою, терміном на 3 (три) роки.
 
Листом Попільнянської селищної ради № 349-03-08 від 10 червня 2015 року повідомлено ОСОБА_1 про те, що станом на 10 червня 2015 року з незрозумілих причин ним не укладено договір оренди з селищною радою на використання земельної ділянки. Виходячи з наведеного та на виконання вимог законодавства його повідомлено про необхідність протягом 10 днів заключити договір оренди земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_1 , а в разі відмови селищна рада вимушена буде звернутися до суду про захист інтересів держави в особі Попільнянської селищної ради.
 
Згідно акту визначення розміру збитків від 26 лютого 2016 року, затвердженого розпорядженням голови районної державної адміністрації № 69 від 26 лютого 
2016 року, комісія по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, розглянувши звернення Попільнянської селищної ради від 
28 січня 2016 року № 02-66/74 щодо визначення розміру збитків, завданих 
ОСОБА_1 за використання земельної ділянки без належного оформлення правовстановлюючих документів на право користування земельною ділянкою, площею 0,4872 га, яка знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_1 , вирішила визначити збитки у вигляді неодержаного Попільнянською селищною радою доходу за час фактичного користування ОСОБА_1 земельною ділянкою по АДРЕСА_1 за період з 17 лютого 2015 року по 26 лютого 2016 року в розмірі 52 951,35 грн.
 
Листом Попільнянської селищної ради № 02-66/169 від 11 березня 2016 року направлено на адресу ОСОБА_1 . Акт визначення розміру збитків власникам землі та землекористувачам, завданих ним за використання земельної ділянки без належного оформлення правовстановлюючих документів на право користування земельною ділянкою площею 0,4872 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Відповідно до листа № 02-17/898 від 22 грудня 2014 року, направленого Попільнянською селищною радою, повідомлено ОСОБА_1 , що йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,4872 га, за адресою: 
АДРЕСА_1 з метою передачі у користування на умовах оренди та запропоновано укласти тимчасовий договір оренди земельної ділянки на час виготовлення землевпорядної документації на земельну ділянку.
 
Листом Попільнянської селищної ради № 349 03-08 від 10 червня 2015 року повідомлено ОСОБА_1 про те, що ним з незрозумілих причин не заключено договір оренди з селищною радою на використання земельної ділянки, в зв`язку з чим йому необхідно заключити договір оренди земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
 
До матеріалів справи додано кадастровий план земельної ділянки 
№ 1824755100:01:010:0215 та витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 18-618-99.3-643/2-16 від 25 лютого 2016 року та № 18-618-99.3-340/2/16 від 10 лютого 2016 року, відповідно до яких: - станом на 01 лютого 2015 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 
4872 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 становить - 
1 208 323,87 грн; - станом на 10 лютого 2016 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 4872 кв.м, за адресою: 
АДРЕСА_1 становить - 1 731 705,14 грн.
 
10 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до селищного голови ОСОБА_3 та начальника відділу Держгеокадастру в Попільнянському районі, в якій просив повідомити, які об`єкти будівництва, крім нежитлової будівлі - їдальні, знаходяться на земельній ділянці площею 0,4872 га; - чи належать дані об`єкти Попільнянській селищній раді; - чи має селищна рада право власності на дані об`єкти; - чи обліковуються дані об`єкти на балансі селищної ради та з якого часу; - яким чином підтверджено і зафіксовано факт використання ним земельної ділянки площею 0,4523 га та які дії вчиняв по використанню земельної ділянки площею 0,4523 га; - яка нормативно грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки не під забудовою на даній земельній ділянці; - просив надати інформацію, чи обґрунтовано включено до витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10 лютого 2016 року /№ 18-618-99.3-340/2-16 площу земельної ділянки 0,4872 га, як такої, яка знаходиться під забудовою і чи обґрунтовано включено дану інформацію до форми 6-зем. 
 
Відповідно до повідомлення Андрушівської об`єднаної державної податкової інспекції ГУДФС у Житомирській області № 301 від 12 лютого 2016 року, фізична особа ОСОБА_1 , податок на майно в частині плати за землю на земельну ділянку по АДРЕСА_1 ) не сплачує.
 
Листом Попільнянської селищної ради № 02-66/697 від 23 листопада 2016 року, на звернення ОСОБА_1 повідомлено, що: - технічна документація із землеустрою виготовлена, відповідно до заяви ОСОБА_1 , в якій він зазначав вказану площу; - майно, за адресою: АДРЕСА_1 на балансі селищної ради не перебуває; - нормативно грошова оцінка землі встановлюється відповідно до її цільового призначення на всю територію в цілому.
 
Згідно повідомлення відділу Держгеокадастру у Попільнянському районі Житомирської області від 16 грудня 2016 року № П-672/0-955/6-16, відповідно до розрахунку грошової оцінки, вартість одного квадратного метра земель забудованих територій населеного пункту Попільнянської селищної ради, становить - 198,57 грн.
 
Згідно повідомлення № 02-66/592 від 17 серпня 2016 року, Попільнянською селищною радою було направлено ОСОБА_1 два примірники договору оренди землі № 21 - для ознайомлення та підписання.
 
Відповідно до повідомлення Попільнянського відділення Бердичівської ОДПІ № 334 від 30 березня 2017 року, фізична особа - ОСОБА_1 , податок на майно в частині плати за землю за земельну ділянку по АДРЕСА_1 не сплачує.
 
Згідно квитанцій від 05 травня 2018 року, ОСОБА_1 сплатив кошти в розмірі: - 
3 472,20 грн - плата за землю під будівлями АДРЕСА_1 за 2015 рік; - 4 976,17 грн - плата за землю під будівлями АДРЕСА_1 за 2016 рік; - 4 976,17 грн - плата за землю під будівлями АДРЕСА_1 за 2017 рік, всього сплачено коштів на загальну суму - 13 424,54 грн.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд
 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення в оскаржуваній частині відповідають.
 
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
 
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
 
Відповідно до положень статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
 
За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
 
У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
 
Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
 
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
 
У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.
 
Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.
 
Установлено, що ОСОБА_1 використовував спірну земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для розміщення належного йому об`єкта нерухомого майна.
 
Таким чином, предметом позову у цій справі є стягнення із власника об`єкта нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено.
 
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.
 
Такий правовий висновок відповідає постановам Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц(провадження № 14-77цс18), 
від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 04 грудня 2019 рокуу справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19).
 
Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника із висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи. При цьому згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ,                       від 10 лютого 2010 року).
 
Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 
2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 08 січня 2020 року у справі за позовом Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області до  ОСОБА_1 про стягнення збитків - без змін, оскільки підстави для скасування судових рішень в цій частині відсутні.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
 
Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 08 січня 2020 року у справі за позовом Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області до  ОСОБА_1 про стягнення збитків залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             В. М. Коротун
 
С. Ю. Бурлаков
 
М. Є. Червинська