ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/6437/20
адміністративне провадження № К/9901/4161/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мацедонської В.Е.,  Мартинюк Н.М., 
 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит»
про визнання протиправною та скасування постанови від 10.04.2020,
провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 (головуючий суддя - Балан Я.В.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2021 (головуючий суддя - Танасогло Т.М., судді - Димерлій О.О., Єщенко О.В.)

ВСТАНОВИВ:
І. Історія справи
Короткий зміст позовних вимог та заперечень
1.  У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження №61794186 від 10.04.2020.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова винесена приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. з порушенням частини другої статті  24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки приватний виконавець відкрив виконавче провадження не за місцезнаходженням боржника.
3. У відзиві на позов відповідач проти задоволення позову заперечувала та зазначила, що у виконавчому написі №6422 від 04.04.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., вказано місце проживання боржника - ОСОБА_1 , яким є: АДРЕСА_1 , та вважала, що вказаним виконавчим написом нотаріуса встановлено місце проживання боржника. На підставі цього стверджувала, що в неї були відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з пред`явленням не за місцем виконання.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
4.  Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.08.2020, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2021, позов задоволено. 
Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження №61794186 від 10.04.2020, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит».
5. Суд першої інстанції виходив з того, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а відтак місце проживання (реєстрації) боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна здійснює діяльність. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що виконавче провадження №61794186 було відкрито з порушенням правил територіальності, визначених частиною 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», що є підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.
6. Судом першої інстанції також зазначено, що вказана у виконавчому написі №6422 від 04.04.2020 та заяві стягувача інформація про проживання боржника у місті Києві не може слугувати достатньою та достовірною підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого напису у місті Києві, без перевірки приватним виконавцем інформації щодо місця проживання боржника, оскільки, у протилежному випадку, допускалася б можливість зазначення стягувачем будь-якої адреси боржника (не підтвердженої доказами) для штучної зміни виконавчого округу. 
7. Суд апеляційної інстанції підтримав зазначені висновки, а також вказав, що оскільки копії матеріалів виконавчого провадження не містять відомостей щодо проживання/перебування позивача у місті Києві або наявності у нього там майна, що надавало б приватному виконавцю Дорошкевич В.Л. підстави прийняти до виконання виконавчий напис та відкрити виконавче провадження з його примусового виконання, то виконавче провадження №61794186 було відкрите з порушенням правил територіальності визначених частиною 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», що є підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
8.  У лютому 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною подано касаційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2021.
9. У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
10.  Касаційна скарга мотивована відсутністю правового висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» в контексті відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за місцем проживання/перебування боржника, вказаному у виконавчому документі та/або заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження.
12. Скаржник вказує на те, що нею правомірно було прийнято до виконання виконавчий напис нотаріуса №6422 від 04.04.2020, виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., оскільки в ньому вказано місце проживання боржника - АДРЕСА_1 , а чинним законодавством не встановлено обов`язку виконавця перевіряти зміст виконавчого документу. Вважає, що законодавство не містить застереження про здійснення виконавчого провадження виключно за місцем реєстрації боржника, а тому, отримавши заяву стягувача та виконавчий напис нотаріуса, в яких зазначено, що місцем проживання боржника є місто Київ, при відкритті виконавчого провадження нею не було порушено норми Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, відповідач вважає, що адреса, яка зазначена в паспорті боржника, не є підтвердженням того, що ОСОБА_1 проживав на день відкриття виконавчого провадження саме в Одеській області.
13. У відзиві на касаційну скаргу позивач вважає доводи касаційної скарги необґрунтованими, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Зазначає, що спірна постанова винесена протиправно, оскільки відповідач була зобов`язана вжити заходів з метою недопущення неправомірного відкриття виконавчого провадження.
Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції
14. Ухвалою Верховного Суду від 01.03.2021 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
15. Ухвалою Верховного Суду від 28.07.2021 адміністративну справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
16. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 28.07.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з наданням днів відпочинку судді Мельник-Томенко Ж.М.
17. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від  28.07.2021 визначено новий склад суду: головуючого суддю - Жука А.В., суддів - Мартинюк  Н.М., Мацедонську В.Е.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
18. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною, на підставі ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» розглянута заява стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» про примусове виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем №6422 від 04.04.2020 та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61794186 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованості у розмірі 15  470,00 грн.
19. У заяві про відкриття виконавчого провадження вказана адреса боржника: 02090, м. Київ, вул. Щепкіна, 1 (яка також зазначена у виконавчому написі нотаріуса), а також адреса місця реєстрації боржника: АДРЕСА_2 .
20. Згідно з довідкою про реєстрацію місяця проживання особи №69 від 23.07.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
III. Застосування норм права, оцінка доказів та висновки за результатами розгляду касаційної скарги
21. За приписами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
22.  Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.
23. Приймаючи рішення про задоволення позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходив з того, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували фактичне проживання боржника за вищевказаною адресою у місті Києві, а вказана у виконавчому написі нотаріуса та заяві стягувача інформація про проживання боржника у місті Києві не може слугувати достатньою та достовірною підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого напису у місті Києві, без перевірки приватним виконавцем інформації щодо місця проживання боржника.
24. Підставою для відкриття касаційного оскарження відповідач зазначив відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» в контексті відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за місцем проживання/перебування боржника, вказаному у виконавчому документі та/або заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження.
25. За змістом частини 2 зазначеної статті приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
26. У касаційній скарзі відповідач вважає, що адресою, яка має враховуватися виконавцем при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження, є адреса, зазначена у виконавчому документі, і чинне законодавство не зобов`язує виконавця піддавати перевірці відомості, що містяться у виконавчому документі (у цій справі - у виконавчому написі нотаріуса).
27. Разом з тим, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №380/7750/20, сама лише вказівка на місце проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якого охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою. Хоча приватний виконавець не має обов`язку перевіряти вірогідність відомостей, які зазначено у виконавчому документі, водночас приватний виконавець повинен здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність, повинен дотримуватися принципів верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності. Закріплені у статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» засади діяльності, зокрема, приватного виконавця вимагають діяти добросовісно, що, окрім іншого, вимагає від нього більш вдумливого і ретельно виваженого підходу до виконання своїх професійних обов`язків.
28. У вказаній постанові Суд дійшов висновку про те, що визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон України «Про виконавче провадження» пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.
29. Колегія суддів зауважує, що вказаний висновок був сформований Верховним Судом після прийняття рішення судом апеляційної інстанції, а тому погоджується з доводами скаржника про необхідність відкриття касаційного провадження саме на підставі п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України. Разом з тим, Суд зазначає, що вказана правова позиція, викладена у подібних правовідносинах, має бути врахована під час вирішення цієї справи в порядку касаційного перегляду справи.
30. Також вищезазначена правова позиція була підтримана Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.07.2021 у справі №380/9335/20.
31. За змістом вказаної постанови, Верховним Судом було сформовано низку правових висновків, які колегія суддів також враховує під час касаційного перегляду справи:
- приватний виконавець є особою, уповноваженою державою на примусове виконання рішень, тобто є суб`єктом владних повноважень, на дії якого поширюються вимоги, встановлені статтею 2 КАС України;
- факт реєстрації особою свого місця проживання безумовно свідчить про те, що особа обрала певну адресу місцем свого проживання. Законом не заборонено особі мати декілька місць проживання, але у будь-якому випадку адреса, зареєстрована особою у встановленому порядку, виходячи з положень частини десятої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є офіційною адресою, а отже, особа правомірно очікує, що за цією адресою з нею буде вестися офіційне листування, а також вчинятимуться й інші юридичні дії, що пов`язані з місцем її проживання;
- частина друга статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» пов`язує місце виконання рішення приватним виконавцем з фактичним місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходженням боржника - юридичної особи, а не з адресою, зазначеною у виконавчому документі, як це, наприклад, закріплено у частині першій статті 28 Закону України «Про виконавче провадження»;
- незареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, в силу відсутності в нього офіційного характеру, має бути повідомлено самою особою (що відповідатиме принципу вільного вибору місця проживання, встановленому Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні») або підтверджено належним чином з урахуванням принципу офіційного з`ясування обставин, оскільки просте зазначення будь-якої адреси без перевірки відповідних обставин не робить цю адресу саме адресою місця проживання особи у розумінні вказаного Закону;
- виконавець має реальну можливість перевірити місце знаходження боржника шляхом перевірки необхідної інформації у Єдиному демографічному реєстрі або шляхом запиту до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи. Такі дії відповідатимуть вимогам частини другої статті 2 КАС України, яких приватний виконавець має дотримуватись;
- відсутність прямого обов`язку приватного виконавця перевіряти адресу проживання боржника не спростовує необхідності дотримання ним принципів верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, які визначені частиною першою статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та кореспондуються з положеннями частини другої статті 2 КАС України, на відповідність яким суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень;
-  нез`ясування адреси проживання боржника може мати наслідком порушення прав боржника, що виражатиметься у штучному створенні перешкод для вчинення боржником дій, зазначених у статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» (ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій тощо). Верховний Суд наголосив, що відсутність прямої вказівки в Законі України «Про виконавче провадження» на обов`язок виконавця перевіряти місце проживання боржника не повинна слугувати інструментом ймовірних порушень прав боржника з боку виконавця - суб`єкта владних повноважень.
32. Судами попередніх інстанцій встановлено, що приватним виконавцем не здійснювалася перевірка місця проживання боржника, матеріали справи не містять підтвердження того, що ОСОБА_1 на дату відкриття виконавчого провадження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , а тому Верховний Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та правомірно скасували постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження №61794186 від 10.04.2020. Оскаржувані судові рішення прийняті відповідно до висновків, викладених Верховним Судом у постановах від 31.03.2021 у справі №380/7750/20 та від 15.07.2021 у справі №380/9335/20, отже, підстави для їх скасування відсутні.
33. Стосовно доводів касаційної скарги про те, що наявність зареєстрованого місця проживання боржника не є підтвердженням того, що особа на день відкриття виконавчого провадження проживає саме за зареєстрованою адресою, суд касаційної інстанції зауважує, що у випадку, якщо особа не повідомила іншого, саме цю адресу, з урахуванням приписів частини десятої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», необхідно враховувати під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження відповідно до вимог частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». 
34. Згідно зі статтею 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
35. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
36. З огляду на результат касаційного перегляду справи перерозподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
 
1. Касаційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни залишити без задоволення.
2. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі № 420/6437/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	А.В. Жук В.Е. Мацедонська   Н.М. Мартинюк