Справа № 465/1481/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О. 
Провадження № 33/811/902/21                Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м.Львова  від 05 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1  визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200(десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в сумі 454 гривень.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона 17.02.2021 року о 00:09 год. по вул. Наукова 62 у м. Львові, керувала транспортним засобом марки «MINI COOPER» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Франківського районного суду м.Львова  від 05 травня 2021 року, скасувати зазначену постанову, та винести нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суд з порушенням принципу повного об`єктивного, неупередженого дослідження матеріалів справи, ухвали рішення лише на підставі письмових доказів, натомість не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 та належним чином не дослідив відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, що стало наслідком передчасного прийняття постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності.
Зазначає, що до суду першої інстанції апелянт та її захисник подавали клопотання про відкладення судового розгляду, оскільки перебували на самоізоляції у зв`язку із підтвердженим діагнозом SARS-CoV-2, а відтак не змогли з`явитися в судове засідання та надати пояснення з приводу правопорушення, що ставилося у провину.
Окрім того, зазначає, що працівниками поліції керований апелянтом автомобіль був зупинений безпідставно, оскільки жодних правил дорожнього руху вона не порушувала. Після вимоги про надання працівникам поліції документів: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу посвідчення водія та страхового полісу, останні запропонували пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що апелянт погодилася.
Вказує про те, що з матеріалів справи вбачається, зокрема із долученого відеозапису, що працівники полії не запитували чи апелянт погоджується із результатами проведеного огляду щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння. Відсутність її підписів на документах свідчить про таку незгоду, проте їй не було запропоновано пройти освідчення в медичному закладі, наведені обставини підтверджують відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, які наявні в матеріалах справи. Таким чином, на переконання ОСОБА_1 працівниками поліції грубо порушено вимоги чинного законодавства та процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. 
Щодо строку на апеляційне оскарження, апелянт покликається на те, що не була присутня під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, копію рішення судом їй не скеровувались, а про наявність оскаржуваної постанови вона дізналась з сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, відтак вважає що такий пропущений з поважних причин.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Довбуш О.Р. належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Крім цього, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Довбуш О.Р. отримав судову повістку про виклик до суду 22.06.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак в судове засідання учасники справи не прибули, клопотань про перенесення слухання справи, призначене на 06 липня 2021 року в суд апеляційної інстанції не подавали. Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Так, практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, перевіривши наявні матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Проте, суддею в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи.
Так у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №405718 та оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1  17.02.2021 року о 00:09 год. по вул. Наукова 62 у м. Львові, керувала транспортним засобом марки «MINI COOPER» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.
При цьому огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager» о 00 год. 04 хв. 17.02.2021, а протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №405718 складений о 00 год. 20 хв. 17.02.2021.
Відтак, розглядаючи справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суд першої інстанції не встановив та не надав оцінку тим обставинам, що дата/час проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» передує даті/часу керування транспортним засобом ОСОБА_1 вказаному у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №405718.
Окрім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №405718 від 17.02.2021 наявні виправлення, що категорично заборонено чинним законодавством, зокрема Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395.
Вказані дані були залишені поза увагою судді місцевого суду, та жодним чином не враховані при винесенні оскаржуваної постанови. 
Згідно п.11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Однак, працівниками поліції зазначеної норми законодавства виконано не було, оскільки з відеозапису з нагрудних камер зазначеного не було виконано, а також після проходження огляду на стан сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів не було роз`яснено у разі незгоди з результатом тесту про можливість проходження медичного огляду в медичному закладі. Крім цього в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №405718 від 17.02.2021 року у графі про роз`яснення прав і обов`язків відсутній підпис ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, апеляційний суд встановив те, що працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були допущені порушення вимоги КУпАП та підзаконних нормативно-правових актів, які ставлять під сумнів законність складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №405718 від 17.02.2021 та можливість прийняття його до уваги як належного та допустимого доказу.
Крім цього, на відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції (а.с.5) відсутній момент руху транспортного засобу під керування ОСОБА_1 . Так, відеозапис містить відомості лише про події, які мали місце біля припаркованого транспортного засобу і ним не зафіксовано моменту зупинки автомобіля.
З урахуванням викладеного протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №405718 від 17.02.2021, роздруківка «Drаgеr Аlcotest 6810», акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, на які як на докази покликався суд першої інстанції, не відповідають критерію допустимості та не можуть бути використані як докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.
Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що огляд   ОСОБА_1  на стан алкогольного сп`яніння проведений з грубим порушенням вимог законодавства, доводи наведені в апеляційній скарзі підставними, а тому неможливо однозначно ствердити про наявність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задоволити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Франківського районного суду м.Львова  від 05 травня 2021 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Франківського районного суду м.Львова  від 05 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КупАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          М.Ф. Романюк