Ухвала
 
20 вересня 2021 року
м. Київ
справа №759/16647/20
провадження №61-12443ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І.,                   Литвиненко І. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1   на рішення Святошинського районного суду м. Києва 
від 26 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 15 червня 2021 року у справі позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» (далі -ТОВ «Кийтранс-2005») про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Постановою Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року залишено без змін.
20 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року в указаній вище справі. Дану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2021  року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме, наведення поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень та надання доказів на їх підтвердження, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.
Заявником вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано.
На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції заявником подано заяву про  поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, у якій заявник зазначає, що строк пропущено з поважних причин, оскільки заявнику оскаржувану постанову суду вручено не було. Повний текст постанови Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року отримано його адвокатом Дем`янчук Г. В. 01 липня 2021 року. На підтвердження наведеної обставини надано довідку Київського апеляційного суду, зі змісту якої убачається, що у зв`язку з тим, 
що 01 липня 2021 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Дем`янчук Г. В., у приміщенні суду було отримано копію оскаржуваної постанови, то додатково на їхні адреси відправлення зазначеної постанови здійснено не було.  
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року складено 16 червня 2021 року, а оприлюднено 22 червня 2021 року. 
Відповідно до положень частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Зважаючи на конкретні обставини, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.
Оскільки строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому підлягає поновленню. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права  та порушення норм процесуального права, а саме застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва 
від 26 січня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду 
від 15 червня 2021 року. 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати із Святошинського районного суду м. Києва цивільну справу №759/16647/20 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                         В. С. Висоцька
                                                                                                      А. І. Грушицький
                                                                                                      І. В. Литвиненко