Єдиний унікальний номер 235/6125/20 
Номер провадження 22-ц/804/2125/21        

                                                                 ПОСТАНОВА
                                                            ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року                                                                                                      
Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого судді: Мірути О.А.,
суддів: Тимченко О.О., Хейло Я.В.,
за участю секретаря судового засідання – Цимбала Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , у цивільній справі № 235/6125/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна об`єктом права спільної сумісної власності, поділ спільного майна подружжя, виплату компенсації, на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2021 року про забезпечення позову (суддя Назаренко Г.В.), ухвалену в приміщенні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, 

ВСТАНОВИВ :

   В провадженні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна об`єктом права спільної сумісної власності, поділ спільного майна подружжя та виплату компенсації. 
Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2021 року заяву ОСОБА_3 , від імені якої діє адвокат Молчанова Н.В., задоволено частково. 
Забезпечено позов шляхом заборони експлуатації ОСОБА_2 транспортного засобу WOLKSWAGEN модель PASSAT седан - В загальний, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , та вилучення транспортного засобу WOLKSWAGEN модель PASSAT седан - В загальний, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 у ОСОБА_2 , передавши його ОСОБА_3 на зберігання до винесення рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна об`єктом права спільної сумісної власності, поділ спільного майна подружжя та виплату компенсації. В задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом оголошення в розшук транспортного засобу WOLKSWAGEN модель PASSAT седан - В загальний, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , відмовлено.
         Не погодившись з такою ухвалою суду, адвокат Булгакова О.Д., яка діє інтересах позивача ОСОБА_2 , звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2021 року скасувати. 
        Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на відсутність правових підстав для забезпечення позову.
Вважає, що відповідач не мала права подавати заяву про забезпечення позову, а суд першої інстанції своєю ухвалою фактично узаконив протиправні дії відповідача, за захистом яких позивач звернувся до суду, окрім того, судом не було перевірено сплату судового збору за подачу заяви про забезпечення позову, оскільки довідка МСЕК на ім`я ОСОБА_3 є простроченою.
            Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_3   адвокат Молчанова Н.В. доводи апеляційної скарги не визнала, просила залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.
           Інші учасники в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача адвокат Булгакова О.Д.  надала заяву про відкладення розгляду справи, в задоволенні якої було відмовлено через відсутність доказів поважності її не явки  в судове засідання.
Беручи до уваги належне, завчасне повідомлення сторін у справі про місце, день та час розгляду справи, про що свідчать наявні у справі рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень ( судових повісток ), колегія суддів апеляційного суду у відповідності до норм статті 372 ЦПК України ухвалила розглянути справу за апеляційною скаргою на рішення суду у відсутності її сторін, котрі не з`явилися до суду. 
             Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із положеннями частини 1 п. 2 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції  за результатами розгляду апеляційної скарги має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
             П.4 ч.1 статті 376 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування судом норм матеріального права.
            Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи заяву відповідача ОСОБА_3 про вжиття додаткових заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT. державний номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_3 , зареєстрований з 12.11.2019 року за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , та станом на 13.06.2020 року перебуває на обліку.
Приймаючи до уваги положення ст. 149, 150, 153 ЦПК України, роз`яснення Верховного Суду України, викладені в пунктах 4 та 6 постанови Пленуму №9 від 22.12.2006р. та практику Європейського суду з прав людини, суд вважав, що виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника відповідача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечення фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, заявлений вид забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 користуватися транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT. державний номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_3 ,, до вирішення спору та ухвалення рішенням судом, є доцільним в межах даної справи та співмірним із заявленими вимогами.
Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття даного виду забезпечення позову, на думку суду першої інстанції, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду.
В той же час, суд першої інстанції, частково задовольняючи заяву відповідача про забезпечення позову, вважав, що відсутні підстави для забезпечення позову шляхом оголошення вищевказаного транспортного засобу в розшук.
            З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується з огляду на наступне.
            Частиною 1 статті 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
            Отже, метою забезпечення позову по справі є саме захист інтересів позивача по справі, за захистом яких він звернувся до суду.
            Такого ж висновку дішла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20), де зазначила, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.  
            З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 за захистом своїх справ прав, які , на його думку, порушуються відповідачем по справі.
            Також з матеріалів справи вбачається, що в межах розгляду цієї справи судом першої інстанції зустрічних позовів від відповідачки ОСОБА_3 не приймалося.
             Колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення про задоволення заяви відповідача ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною завою ОСОБА_2 , суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що є бузумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, в зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає доводи  апеляційної скарги щодо відсутності у відповідача процесуального права для забезпечення позову, поданого іншою особою до нього на захист своїх процесуальних прав, цілком обґрунтованими.
             Щодо інших доводів апеляційної скарги, Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). Оскільки інші доводи апеляційної скарги не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів та в цілому до формальних міркувань, апеляційний суд відхиляє відповідні доводи апелянта.
Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу ОСОБА_2 та скасовує ухвалу суду першої інстанції через порушення судом норм процесуального права.            
Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції визначає новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 та скасування ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2021 року з постановленням нової ухвали суду, відмовивши у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_3 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 грн. за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача ОСОБА_3 і відповідно підлягають стягненню з неї на користь позивача ОСОБА_3 .
             Суд апеляційної інстанції не приймає доводи представника відповідача ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_3 від сплати судових витрат за відсутності відповідних доказів, оскільки строк дії довідки МСЕК № 072839  визначений до 01 травня 2021 року (а.с. 41).

            Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

     П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2021 року – скасувати.
            У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.
           Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі (чотириста п`ятдесят чотири гривні) 454 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:

Судді:

            Повний текст постанови складений   04 серпня 2021  року.

            Головуючий суддя: