Справа № 450/2478/19                                Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А. 
Провадження № 22-ц/811/3488/20                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:3

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.
секретаря: Бадівської О.О.
за участю: представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , представника Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області– Якимишин О.З. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області  від 29 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_3 про (предмет позову): визнати незаконним та скасувати рішення Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області (ідентифікаційний номер: 22372529) № 292 від 20.09.2018  «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та передачу її у власність ОСОБА_5 »; скасувати рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на земельну ділянку (кадастровий номер: 4623683700:01:001:0910), прийняте 10.10.2018 реєстратором Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за індексним номером: 43445829; скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на земельну ділянку (кадастровий номер: 4623683700:01:001:0910), (номер запису про право власності: 28327035), вчинену реєстратором Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Шубеляк Ігорем Ярославовичем,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, уточненим в ході розгляду справи (а.с. 73), в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 292 від 20.09.2018 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та передачу її у власність ОСОБА_5 »; скасувати рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку (кадастровий номер: 4623683700:01:001:0910), прийняте 10.10.2018 реєстратором Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за індексним номером: 43445829; скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку (кадастровий номер: 4623683700:01:001:0910), (номер запису про право власності: 28327035), вчинену реєстратором Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Шубеляк Ігорем Ярославовичем згідно з рішенням про державну реєстрацію від 10.10.2018 за індексним номером: 43445829; судові витрати розподілити між сторонами.
Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона 29.11.2017 у встановленому законом порядку, надавши необхідні документи, звернулась до Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо виділення земельних ділянок для індивідуального будівництва будинків. Рішенням Лапаївської сільської ради № 256 від 26.04.2018 їй було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 по справі № 1340/4642/18, яке набрало законної сили 19.03.2019, визнано протиправним та скасовано рішення XIII сесії VII скликання Лапаївської сільської ради № 256 від 26.04.2018, зокрема, в частині відмови ОСОБА_1 . 
Згодом позивачці стало відомо, що Лапаївська сільська рада рішенням від 20.09.2018 № 292 затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0700 га з кадастровим номером 4623683700:01:001:0910 в АДРЕСА_1 (діл. № 76) та передала у власність ОСОБА_3 вказану земельну ділянку. Таким чином, земельна ділянка, заяву на розроблення проекту землеустрою щодо якої подавала позивачка, передана у приватну власність ОСОБА_3 , що на думку позивачки, свідчить про грубе порушення Лапаївською сільською радою приписів Земельного кодексу України, оскільки правових підстав для передання земельної ділянки № НОМЕР_2 у власність ОСОБА_6 не було.
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області  від 29 жовтня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_3 про скасування рішення сільської ради та запису про державну реєстрацію – відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.
Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 . 
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки матеріалам справи та на основі неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права. Стверджує, що Лапаївською сільською радою було порушено приписи Земельного кодексу України, що спричинило протиправне винесення рішення № 292 від 20.09.2018, оскільки правових підстав для передання земельної ділянки № НОМЕР_2 на ДПТ (кадастровий номер: 4623683700:01:001:0910) у власність ОСОБА_6 не було. 
Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Від відповідачки ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу. Відповідачка зазначає, що районним судом правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, ухвалено законне та обґрунтоване рішення суду, жодних доказів щодо порушення нею прав позивачки у позовній заяві не наведено. Суд дійшов вірного висновку, що Лапаївська сільська рада діяла в межах компетенції та відповідно до вимог Закону передаючи їй у власність земельну ділянку на підставі належним чином поданої та затвердженої у встановленому законом порядку проектної документації. 
Просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу задовольнити, покликаючись на доводи, викладені у скарзі. ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_7 , представник Зимноводнівської сільської ради Якимишин О.З. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав. 
Згідно з частиною першою статті 367, частиною першою статті 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V ЦПК України.
За змістом частин першої-п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду відповідає.
За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом установлено, що 29.11.2017 позивачка зверталась до Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки для індивідуального будівництва будинку. До заяви було долучено графічні матеріали бажаного місця розташування земельної ділянки, а саме: АДРЕСА_1 .
Лапаївською сільською радою надано позивачу лист від 20.12.2017 № 455, яким повідомлено, що заяви про надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо виділення земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків в т.ч. і подані позивачкою будуть розглядатись після затвердження Детального плану території.
Рішенням Лапаївської сільської ради № 256 від 26.04.2018 позивачці відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Лапаївка.
Позивачка оскаржила рішення № 256 від 26.04.2018 у судовому порядку. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 по справі № 1340/4642/18 визнано протиправним та скасовано рішення XIII сесії VII скликання Лапаївської сільської ради № 256 від 26.04.2018 «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва, та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Лапаївка Пустомитівського району Львівської області», зокрема, в частині відмови ОСОБА_1 .
Згідно ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
ОСОБА_3 звернулась до Лапаївської сільської ради Пустомитівського району із клопотанням про надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. Рішенням сесії Лапаївської сільської ради від 26.04.2018 №255 було задоволено клопотання ОСОБА_3 про надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою.
Відповідно до наданого дозволу ОСОБА_3 виготовила проект землеустрою, який подала на затвердження до Лапаївської сільської ради Пустомитівського району.
Лапаївською сільською радою рішенням від 20.09.2018 № 292 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та передачу її у власність ОСОБА_3 » затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0700 га з кадастровим номером 4623683700:01:001:0910 в АДРЕСА_1 (діл. № 76); передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0700 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 140956442 від 10.10.2018 відділом у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області 08.10.2018 року внесено запис про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на вищевказану земельну ділянку.
У частині сьомій статті 118 ЗК України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
У цій же частині статті 118 ЗК України наведено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: а) надати дозвіл; б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.
Перелік документів, які повинен подати заявник, визначений законом. Вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені законом, забороняється. Підстави відмови у наданні дозволу є вичерпними. Відтак, будь-які дії, спрямовані на отримання від особи, яка звернулася за дозволом, додаткових матеріалів, в тому числі їх уточнення, прямо суперечать закону та є протиправними.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі       № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20) зазначено, що у дозволі на виготовлення проекту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження (наприклад, земельний масив, у межах якого вона буде знаходитись). Конкретизується ж земельна ділянка у проекті землеустрою. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель); матеріали погодження проекту землеустрою тощо (стаття 50 Закону України «Про землеустрій»). Отже, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет оренди. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду в майбутньому.
У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження  № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку
Встановивши, що позивачка не довела незаконності набуття ОСОБА_3 права власності на спірну земельну ділянку та сама не має права власності чи користування цією земельною ділянкою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Також суд правильно виходив з того, що процедура отримання  ОСОБА_3  права власності на земельну ділянку відбулася згідно з вимогам закону.
Крім того, ненадання відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні у встановлений строк не перешкоджає розробленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки особа має право замовити розроблення такого проекту самостійно. Таким чином, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням, без якого не може бути реалізоване право на отримання земельної ділянки у власність.
У разі протиправної бездіяльності відповідного органу у вигляді ненадання дозволу у належній формі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у встановлений строк, відповідно до абзацу третього частини сьомої статті 118 ЗК України особа має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Близький за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.08.2019 у справі № 420/5288/18.
Як убачається з матеріалів справи, після прийняття Лапаївською сільською радою рішення від 26 квітня 2018 року      № 256 позивачка не скористалася правом замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та не подала проект на затвердження. Тобто, після відмови в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачка не здійснила, передбачених ЗК України дій для отримання земельної ділянки у власність.
За таких обставин, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, вірно встановив обставини справи та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у позові.
Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду не вбачає.     

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1   залишити без задоволення.
       Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області  від 29 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено:02.07.2021.

Головуючий          

Судді