ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
05 серпня 2021 року                                                                                м.Суми
                                                               Справа №583/1145/21 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/1194/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Ткачук С. С. 
сторони: 
позивач – Сумський обласний центр зайнятості,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 травня 2021 року, ухвалене у складі судді Плотникової Н.Б., в приміщенні  Охтирського міськрайонного суду Сумської області, повний текст якого складено 27 травня 2021 року
В С Т А Н О В И В:
У березні 2021 року Сумський обласний центр зайнятостізвернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю.
Свої вимоги мотивує тим, що 02 червня 2020 року, у період карантинних обмежень, ОСОБА_1 звернулась до Охтирської міськрайонної філії Сумського обласного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та із заявою про призначення допомоги по безробіттю. 
Вказані заяви були подані до скриньки, і з того ж дня відповідно до наказів ОСОБА_1 було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю. 
01 вересня 2020 року ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю, у зв`язку з початком зайнятості та припинено реєстрацію безробітного. 
Під час розслідування страхового випадку було встановлено, що ОСОБА_1 в період часу з 01 лютого 2020 року по 30 квітня 2020 року надавала послуги ТОВ «Гербалайф Україна» і отримала комісійну винагороду. Також відповідно до повідомлення ТОВ «Гебалайф Україна» договір про дистрибютерську діяльність № 5418361876 від 24.06.2019 року, укладений між ТОВ «Гербалайф Україна» та ОСОБА_1 є діючим. 
Вказує, що ОСОБА_1 в період перебування на обліку в центрі зайнятості надала недостовірні відомості щодо своєї зайнятості, а тому отримані нею кошти підлягають поверненню.
Посилаючись на вищевикладені обставини, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Сумського обласного центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 26669,48 грн та судові витрати.
Охтирський міськрайонного суду Сумської області рішенням від 25 травня 2021 року позов Сумського обласного центру зайнятості задовольнив.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь Сумського обласного центру зайнятості надмірно отримані кошти у вигляді допомоги по безробіттю у розмірі 26669,48 грн та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2270 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалите нове про відмову у задоволенні позову.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що 24 червня 2020 року у ході телефонної розмови її терміново було викликано на прийом до Охтирської філії СОЦЗ та повідомлено, що при звірці наданих документів виявлено договір з ТОВ «Гербалайф Україна», який запропоновано було розірвати. 
Вказує, що договір є дійсним, оскільки він надає їй можливість придбавати продукцію зі знижкою.
Зазначає, що у неї був відсутній умисел на приховування, неповідомлення чи відмову від будь-яких необхідних дій. Також відповідно до положень ст. 1215 ЦК України  не підлягають поверненню безпідставно набуті грошові суми надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Законодавець пов`язує повернення таких коштів, наданих у вигляді матеріальної допомоги саме з недобросовісністю набувача, яку згідно ст. 81 ЦПК України має довести позивач. 
Від Сумського обласного центру зайнятості надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Задовольняючи позов Сумського обласного центру зайнятості, суд першої інстанції виходив з того, що неподання ОСОБА_1 до центру зайнятості відомостей про наявність цивільно-правових відносин між нею та ТОВ «Гербалайф Україна» і отримання нею доходу є підставою для стягнення на користь позивача з відповідачки надмірно отриманих нею коштів у вигляді допомоги по безробіттю в розмірі 26669,48 грн.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 05 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Охтирської міськрайонної філії Сумського обласного центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю (а. с. 10-12).
Наказом Охтирської міськрайонної філії Сумського обласного центру зайнятості № НТ190611 від 11 червня 2019 року ОСОБА_1 надано статус безробітного; наказом № НТ190612 від 12 червня 2019 року ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 12 червня 2019 року; наказом № НТ190902 від 02 вересня 2019 року припинено реєстрацію безробітних та виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з працевлаштуванням з 02 вересня 2019 року (а. с. 6).
02 червня 2020 року ОСОБА_1 знову звернулася до Охтирської міськрайонної філії Сумського обласного центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю (а. с. 11-13).
Наказом Охтирської міськрайонної філії Сумського обласного центру зайнятості № НТ200603 від 03 червня 2020 року ОСОБА_1 надано статус безробітного, призначено допомогу по безробіттю з 02 червня 2020 року по 06 березня 2021 року та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 02 червня 2020 року; наказом № НТ200901 від 01 вересня 2020 року припинено реєстрацію безробітного та виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з працевлаштуванням з 01 вересня 2020 року (а. с. 7).
11 червня 2019 року та 23 липня 2020 року ОСОБА_1 підписано індивідуальний план працевлаштування безробітного. У пункті 4.2.7 даних планів зазначено, що ОСОБА_1 зобов`язалася інформувати центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини, що впливають на припинення реєстрації безробітного, у разі необхідності та відповідно до законодавства повертати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, що передбачено ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»   (а. с. 14-16, 17-19).
З листа ТОВ «Гербалайф Україна» від 23 вересня 2020 року № 23/09/20-1 вбачається, що ОСОБА_1 є дистриб`ютором компанії (договір про дистриб`ютерську діяльність № 5418361876 від 24 червня 2019 року) згідно договору та актів виконаних робіт їй за період з травня по вересень 2020 року було виплачено комісійну винагороду в сумі 1097,74 грн (а. с. 23-24).
Згідно з актом № 2157 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Київського міського центру зайнятості від 02 жовтня 2020 року, провідним інспектором відділу розслідування страхових випадків КМЦЗ Левченко Н.В. проведено звірку достовірності періоду перебування у цивільно-правових відносинах та нарахованого доходу ОСОБА_1 з ТОВ «Гербалайф Україна» та встановлено, що ОСОБА_1 уклала договір про дистриб`ютерську діяльність з ТОВ «Гербалайф Україна» № 5418361876 від 24 червня 2019 року і згідно з актом виконаних робіт їй було нараховано дохід в травні 2020 року, на дату звірки договір є діючим (а. с. 22).
Таким чином, в результаті проведеного розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення ОСОБА_1 встановлено, що вона під час перебування на обліку в Охтирській міськрайонній філії Сумського обласного центру зайнятості в періоди з 24 червня 2019 року по 02 вересня 2019 року та з 02 червня 2020 року по 01 вересня 2020 року перебувала у цивільно-правових відносинах з ТОВ «Гербалайф Україна» відповідно до укладеного договору № 5418361876 від 24 червня 2019 року, який передбачає можливість отримання винагороди.
З листа ТОВ «Гербалайф Україна» від 22 січня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 як незалежний партнер веде свою діяльність на підставі цивільно-правового договору про Партнерську діяльність з ТОВ «Гербалайф Україна» № 5418361876 від 24 червня 2019 року і отримує не заробітну плату, а винагороду згідно договорів цивільно-правового характеру (а. с. 57).
11 січня 2021 року ОСОБА_1 було вручено повідомлення про повернення коштів з вимогою відшкодувати незаконно отримані в період перебування на обліку в центрі зайнятості кошти в сумі 26669,48 грн (а. с. 33).
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи;
зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.
Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.
Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Положенням наведеної вище статті Закону передбачено обов`язок застрахованих осіб, які зареєстровані в установленому порядку як безробітні, своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Виходячи з наведених приписів закону, добросовісність безробітного полягає у своєчасному повідомленні Державної служби зайнятості України, в особі відповідного районного центру, про втрату ним права на отримання допомоги по безробіттю.
Згідно з п. п. 8, 9 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг; встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг).
Пунктом 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.
Відповідно до п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року № 7- 1, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.
Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України  особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.
За встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав, передбачених ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та ст. 1212 ЦК України для стягнення з відповідачки виплаченої їй допомоги по безробіттю.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , у період перебування на обліку у центрі зайнятості з 05 червня 2019 року по 02 вересня 2019 року та при зверненні із заявою 02 червня 2020 року про надання статусу їй безробітного, не повідомила Охтирську міськрайонну філію Сумського обласного центру зайнятості про укладений між нею та ТОВ «Гербалайф Україна» 24 червня 2019 договір про дистриб`юторську діяльність і отримання нею у травні 2020 року доходу від дистриб`юторської діяльності. 
Отже,  ОСОБА_1  належала до категорії громадян, які працюють за цивільно-правовим договором, тому не мала права на отримання статусу безробітного та, відповідно, на допомогу по безробіттю, а оскільки про цю обставину, яка є умовою для виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття, відповідачка не повідомила,то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення із ОСОБА_1  на користь Сумського обласного центру зайнятості отриманої нею допомоги по безробіттю у розмірі 26669,48 грн.
Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для повернення отриманої допомоги по безробіттю через не доведення в її діях недобросовісності, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 своєчасно не повідомила центр зайнятість про укладений між нею та ТОВ «Гербалайф Україна» договір про дистриб`юторську діяльність, що свідчить про її недобросовісність. 
Суд першої інстанції вірно зазначив, що укладаючи договір цивільно-правового характеру 24 червня 2029 року, ОСОБА_1 мала усвідомлювати наслідки укладення такого договору, метою якого є отримання грошової винагороди за виконану роботу (надані послуги). 
Отже, суд першої інстанції належно оцінив надані сторонами докази та ухвалив рішення на основі повно і всебічно з`ясованих обставин справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносяться до малозначних справ.
Враховуючи, що ціна позову складає 26669,48 грн, дана справа є малозначною, а тому касаційному оскарженню відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд – 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 травня 2021 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач                                                        Т.А. Левченко

Судді:                                                                        О.Ю. Філонова
                                                                
                                                                               С.С. Ткачук